Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אתה צריך להתמזג עם המכונית.‬
‫אתה צריך לדעת‬ ‫בדיוק כמה לחץ אתה יכול להפעיל על המכונית.‬
‫כי תמיד יש גבול,‬
‫וצריך להיזהר, כמו עם כל דבר בחיים שאוהבים…‬
‫חייבים להרגיש מתי מגזימים‬ ‫ומתי לא עושים מספיק.‬
‫אם כך נעשה, שנינו נהיה מרוצים.‬
‫המכונית ואני.‬
‫שלמות במאת האחוזים.‬
‫המטרה שלי היא להגיע למאה אחוז.‬
‫אני אדם כזה.‬ ‫לא יכול לחיות עם שום דבר נמוך יותר.‬
‫אני לא אוהב לדבר על כמה שאני איכותי,‬
‫כי אני נשמע יהיר.‬
‫ואני לא אוהב לדבר על הכישלונות שלי‬ ‫כי זה תפקידכם למצוא אותם.‬
‫- ספא, בלגיה, 24 באוגוסט 1991 -‬
‫- מרוץ הגרנד פרי הראשון של שומאכר ‬ ‫בפורמולה 1 -‬
‫הייתה התרגשות אמיתית במתחם.‬
‫- ג'יימס אלן, פרשן טלוויזיה -‬
‫כולם מודעים למי שעובר דרך המערכת.‬
‫הייתה לנו תחושה שזה מישהו מבטיח מאוד.‬
‫מיכאל נכנס לפורמולה 1 ‬ ‫בתקופה של שמות גדולים.‬
‫סנה היה אלוף העולם עם מקלארן,‬
‫מנסל נהג עבור ויליאמס,‬
‫פרוסט היה בפרארי, אלה שמות גדולים.‬
‫כל הנהגים היו מעל גיל 27, 28 ומאוד מנוסים,‬
‫ומיכאל היה הצעיר.‬
‫כשמיכאל הגיע, כל הנהגים הסתכלו עליו וחשבו,‬
‫"צעיר מדי, מוקדם מדי, מהר מדי".‬
‫רוב הנהגים של פורמולה 1 ‬ ‫מתחילים במרוצי קארטינג, פורמולה שלוש.‬
‫עזרו לו לעשות את המעבר לפורמולה 1‬
‫על ידי כך שנתנו לו לנהוג במכוניות ספורט ‬ ‫עבור מרצדס.‬
‫המזל הכניס אותו לפורמולה 1.‬
‫נהג אחד פרש, והם היו זקוקים לנהג חדש.‬
‫- רולף שומאכר -‬
‫האמת היא שהופעתו של מיכאל בפורמולה 1 ‬ ‫הייתה מזל גדול,‬
‫כי לאדי ג'ורדן היה מקום פנוי,‬
‫פתאום, באמצע העונה.‬
‫ברגע שגיליתי, התקשרתי לאדי ג'ורדן. ‬
‫- ווילי וובר, מנהל -‬
‫אמרתי, ‬ ‫"אדי, אתה חייב לתת לי את ההזדמנות הזאת".‬
‫והוא שאל, "מי לעזאזל זה מיכאל שומאכר?"‬
‫אמרתי, "אתה בוודאי זוכר.‬ ‫פורמולה שלוש, ניצח במקאו, ניצח בפוג'י".‬
‫"טוב, עכשיו אני יודע מי זה."‬
‫ראיתי אותו בפורמולה שלוש.‬
‫והגישה שלי או של הקבוצה‬
‫היא לתת לבני נוער הזדמנות. ‬ ‫כך מתגבשת הקבוצה שלנו.‬
‫כל מה שהיה לפנינו, ‬ ‫האפשרות שהוא יוכל להראות‬
‫מה הוא מסוגל באמת לעשות,‬
‫זה היה מדהים, אבל לא היה לנו מושג.‬
‫באותו ערב ישבנו בכיכר ‬ ‫ואכלנו פיצה ללא הפרעה.‬
‫המקום היה מלא. היו שם בין 400 ל-500 איש‬
‫ואף אחד לא ניגש אלינו.‬
‫זו הייתה הפעם האחרונה ‬ ‫שאף אחד לא הטריד אותנו. ‬
‫אני זוכר את קולות האנשים במערכת הכריזה,‬
‫- דיימון היל, אלוף פורמולה 1 -‬
‫מתארים את מה שקורה במוקדמות.‬
‫והשם מיכאל שומאכר צץ כל הזמן.‬
‫טוב, הוא היה סנסציה.‬
‫כשמיכאל העפיל מהמקום השביעי ‬ ‫ידענו שיש כוכב חדש.‬
‫כולם היו כל כך נרגשים‬
‫שנהג חדש נכנס לתמונה בבום גדול.‬
‫אני ממש מאושר.‬
‫אבל עם מכונית כזו אין בעיה לעלות למוקדמות.‬ ‫כיף מאוד לנהוג בה,‬
‫ואני מאוד מרוצה מהתוצאה שלי.‬
‫כולם שמו לב לזה.‬ ‫כולם בצוותים אחרים שמו לב לזה.‬
‫אתם יודעים, הוא הפך מיד לנכס מבוקש.‬
‫אחרי המרוץ בספא התקשרתי לווילי וובר‬
‫ונפגשנו עם מיכאל ביום שני אני חושב.‬
‫יום שני או שלישי, בלונדון.‬
‫בזמנו, הקבוצה שלנו ‬ ‫כבר נלחמה על המקומות הראשונים.‬
‫לא נלחמנו על אליפות, ‬
‫אבל לפעמים התקרבנו‬ ‫לשלושת המקומות הראשונים.‬
‫אז חתמנו על הסכם.‬
‫זה היה פתאומי, והייתי מופתע לחלוטין.‬
‫נהגתי במרוץ הראשון שלי,‬
‫והקבוצה הרביעית הכי טובה בעולם‬ ‫מציעה לי הצעה.‬
‫הייתי המום.‬
‫הייתי המום שזה קרה כל כך מהר,‬
‫ושמחתי מאוד על החוזה.‬
‫זה היה נפלא.‬
‫הייתה בו מעין רעננות כזאת.‬
‫העור שלו היה מתוח מאוד‬
‫והוא תמיד היה מגולח.‬
‫הוא פשוט הקרין ביטחון.‬
‫מיכאל התחרה כנער נגד גברים קשוחים.‬
‫- ספא, בלגיה, 30 באוגוסט 1992 -‬
‫ושומאכר במקום הרביעי בבנטון.‬
‫שומאכר דוחק ללא ספק את איירטון סנה.‬
‫מיכאל שומאכר מוביל בגרנד פרי הבלגי.‬
‫ובכן, האם מיכאל שומאכר‬ ‫יזכה בגרנד פרי הראשון שלו‬
‫במסלול שבו הוא נהג לראשונה בגרנד פרי?‬
‫בן 23.‬
‫הזוכה בגרנד פרי הצעיר ביותר מזה זמן רב.‬
‫זה הניצחון הראשון של מיכאל שומאכר.‬
‫הוא מנופף בידו והוא במצב רוח מרומם.‬
‫הוא אומר, "כן! עשיתי זאת".‬
‫אני לא יכול לתאר את זה. כלומר, זה מטורף.‬
‫אני חושב שהאוהדים הגרמנים מחכים זמן רב‬
‫לניצחון בפורמולה 1,‬
‫והניצחון הזה מוקדש לאוהדים הגרמנים.‬
‫מילים אחרונות למישהו בבית?‬
‫נראה לי להורים שלי.‬
‫אני רק רוצה להגיד להם שלום.‬
‫הכול התחיל בגיל ארבע.‬
‫אבא שלי תמיד התעניין בלעבוד ‬
‫עם אופנועים או כלי רכב קטנים.‬
‫והוא בעצם בנה,‬
‫מטוסטוס ישן שהיה לנו, ‬ ‫שהגיע לדעתי עד למהירות של 40 קמ"ש.‬
‫הוא שם את המנוע שלו‬ ‫על מכונית קארטינג של ילדים.‬
‫מההתחלה נהניתי מאוד.‬
‫תמיד אהבתי את זה מאוד.‬
‫אני זוכר שבגיל שש או שבע, ‬ ‫אבא שלי כבר התחיל‬
‫להשכיר רכבי קארטינג במועדון.‬
‫תמיד הייתי אתו כדי שאוכל לעבוד על הרכבים,‬
‫לעזור לו וגם לבחון את רכבי הקארטינג.‬
‫ברגע שהוא סיים רכב קארטינג, ‬ ‫הייתי צריך לבדוק אם הוא בסדר.‬
‫אז תמיד הייתי יחד אתו בקארטינג.‬
‫עשינו הכול יחד וזה היה תענוג גדול.‬
‫כשהוא היה בן שמונה או תשע,‬ ‫הוא השגיח על אחיו, אם היה צורך. ‬
‫יכולתי לבקש ממנו לבדוק שהכול נעול, ‬
‫והוא היה עושה את זה.‬
‫תמיד אפשר היה לסמוך על מיכאל.‬
‫למשפחת שומאכר הייתה במקור משאית אוכל,‬
‫ומאוחר יותר, הייתה להם מסעדה.‬
‫מבחינה כלכלית, משפחת שומאכר הייתה...‬
‫- גרהרד נואק, הספונסר הראשון -‬
‫רולף החל את חייו המקצועיים‬ ‫בתור בנאי ארובות,‬
‫אבל בסופו של דבר‬ ‫החל לנהל את מסלול הקארטינג.‬
‫ואליזבת תמיד הייתה צריכה להישאר עד הסוף, ‬
‫עד שכל המבקרים עזבו.‬
‫ההורים שלי נאלצו לעבוד קשה מאוד ‬ ‫כדי לספק לנו חיים נורמליים,‬
‫ילדים עשירים רבים הם גם עניים, ‬ ‫כי להורים שלהם אין זמן בשבילם.‬
‫- ראלף שומאכר, אח -‬
‫ההורים שלנו היו איתנו במסלול, ‬ ‫שהיה כמו מגרש משחקים גדול. ‬
‫תמיד השתמשנו בציוד הזול ביותר שיש. ‬
‫שלפתי מפח הזבל צמיגים שנזרקו, ‬
‫הרכבתי אותם על רכב קארטינג‬ ‫וניצחתי אתם במרוצים.‬
‫תמיד שמחתי שניצחתי ‬ ‫עם הציוד הכי גרוע ולא הכי טוב.‬
‫העובדה שנלחמתי ככה ‬ ‫הייתה מוטיבציה נוספת עבורי.‬
‫אחר צהריים טובים וברוכים הבאים לקרפן,‬
‫לאליפות העולם לקארטינג לצעירים.‬
‫18 מדינות מתחרות כאן בסך הכול, ‬ ‫עם כ-80 נהגים.‬
‫נהג שלא מתחרה עבור גרמניה ‬ ‫למרות שהוא גרמני,‬
‫ואפילו נחשב כפייבוריט לניצחון, ‬ ‫הוא מיכאל שומאכר.‬
‫אתה מתחרה עבור לוקסמבורג. למה?‬
‫כי מרוצי המוקדמות בגרמניה עולים כסף,‬
‫ואם נפסיד, לא נעלה לאליפות העולם.‬
‫אבל בלוקסמבורג אנחנו המתחרים היחידים,‬
‫זה לא עולה כלום, ואנחנו עומדים בדרישות.‬
‫הוא כבר התאמן כמו אלוף עולם כשהיה ילד.‬
‫הוא כבר ידע מה הוא רוצה כשהוא היה ילד.‬
‫הוא היה צריך לעשות הכול כדי להגיע לפסגה.‬
‫ואני חושב שהייתה בו מקצוענות בלתי מתפשרת‬
‫מגיל צעיר מאוד.‬
‫כי כל טעות קטנה לאורך הדרך‬ ‫הייתה סוף הסיפור.‬
‫1983 בקרפן-מנהיים.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה שבה התחרינו יחד.‬
‫זה אחד מאותם זיכרונות חזקים‬
‫שלא שכחתי במהלך קריירת המרוצים שלי.‬
‫כמובן שזה היה מסלול,‬
‫שהיה מסלול ביתי עבור מיכאל,‬
‫אז הוא הכיר כל פינה בצורה מצוינת‬
‫והיה קשה להתחרות נגדו במסלול הזה.‬
‫היה מדהים להסתכל על סגנון הנהיגה שלו.‬
‫חלק ממסלול המרוצים הוא מול הצריף,‬
‫ויש בו עיקול במהירות גבוהה,‬ ‫והיה מרתק לראות את מיכאל‬
‫נוסע בעיקול הזה‬
‫עם סגנון נהיגה שונה לחלוטין מנהגים אחרים.‬
‫מאוד בשליטה.‬
‫סגנון הנהיגה היה פיזי מאוד.‬
‫כמות הטעויות שלו‬
‫בעיקול הזה בכל פעם הייתה נמוכה מאוד.‬
‫אצל נהגים אחרים, הקפה אחת הייתה טובה,‬
‫ההקפה השנייה השתבשה קצת,‬
‫אבל מיכאל היה עקבי, מאוד בשליטה.‬
‫כשהסתכלתי, זיהיתי מיד.‬
‫הבחור הזה טוב.‬
‫היינו בני 13, 14,‬
‫ומלאי ביטחון עצמי.‬
‫במקום הראשון, מיכאל שומאכר.‬
‫הוא כבר זכה ב-460 מארק היום ‬
‫ועכשיו יקבל עוד 236 מארק! ‬
‫אחרי השנים האלה, ‬ ‫הייתי משוכנע שתמיד אהיה נהג קארטינג,‬
‫כי מעולם לא יכולתי לדמיין‬ ‫שאגיע לליגה של הפורמולה,‬
‫מסיבות כלכליות בלבד.‬
‫ב-1988, בחור צעיר תפס את תשומת ליבי.‬ ‫שמו היה מיכאל שומאכר.‬
‫לא בגלל הניצחונות. ‬ ‫בגלל הדרך שבה נהג במכונית.‬
‫אז ביקשתי ממנו לבוא ‬ ‫ולנהוג עבור הקבוצה שלי.‬
‫כמובן שכסף לא היווה בעיה.‬
‫למיכאל שומאכר לא היה כלום באותו זמן,‬
‫אפילו לא 500 מארק למימון עונה, ‬
‫שאפילו אז זה עלה בין 600 ל-700 אלף.‬
‫ווילי וובר הזמין אותנו ‬ ‫להגיע אליו הביתה ערב אחד.‬
‫"אני נותן לו חוזה לחמש שנים, מכונית‬ ‫ ומשכורת של 2,000 מארק בחודש."‬
‫זה היה מטורף כמובן!‬
‫כל מי שמתחרה במרוצי מכוניות,‬
‫נראה לי שכולם חולמים להתחרות ‬ ‫באירועי פורמולה 1.‬
‫זה גם החלום שלי.‬
‫קודם כל, ‬
‫אני חושב שאני ברת מזל שפגשתי את מיכאל.‬
‫- קורינה שומאכר, אשתו של מיכאל -‬
‫הוא פשוט האדם הכי חביב שפגשתי.‬
‫פעם הכנתי לו ארוחת ערב ביום ההולדת שלו. ‬
‫הוא היה היחיד שעזר לי לפנות‬ ‫ולשטוף את הכלים,‬
‫ואני חשבתי, "זה בחור טוב!"‬
‫והוא היה ממש מצחיק וזה מה שראיתי בו.‬
‫התאהבתי בו כי הוא אדם נפלא.‬
‫פשוט הרגשתי שהוא מיוחד עבורי.‬
‫מעולם לא חשבתי,‬
‫"הוא נהג מרוצים נהדר ‬ ‫בתחילת קריירה מפוארת".‬
‫איש לא יכול היה לנחש שזה יקרה.‬
‫כשהתחלתי, תמיד אמרתי, ‬ ‫"אל תהפכו אותי לכוכב.‬
‫"אל תרוממו אותי כל כך, אני לא רוצה את זה".‬
‫מה שהוא באמת לא אהב היה העיתונות, ‬ ‫האנשים, כל ההתלהבות סביבו.‬
‫זה לא מה שהוא רצה. הוא רצה לעסוק בספורט. ‬
‫הוא חיפש חיים נורמליים, והיה לו קשה להבין‬
‫למה לא יכולים להיות לו חיים נורמליים.‬
‫נכון, לפעמים הוא נראה לא סימפטי,‬
‫כי היו כל כך הרבה דרישות ממנו.‬
‫זה היה לעתים קרובות יותר מדי‬ ‫ וזה הגביל אותו.‬
‫כי הוא אדם מאופק מאוד, ביישן.‬
‫ולפעמים זו הייתה הדרך שלו‬ ‫להתמודד עם הביישנות.‬
‫בזמן שמיכאל שומאכר הופיע בפורמולה 1,‬
‫סנה היה הדמות הבולטת בענף הספורט הזה.‬
‫התואר העולמי השלישי של איירטון סנה ‬
‫מבטיח שהוא ידורג‬ ‫בין הטובים ביותר בכל הזמנים.‬
‫לאיירטון הייתה הילת מסתורין.‬
‫בעיקר בגלל שהוא היה מהיר מאוד,‬
‫תחרותי מאוד, אגרסיבי,‬
‫ומאתגר מאוד כלפי מתחרים אחרים.‬
‫הוא שלט בענף הספורט הזה.‬
‫הוא היה מספר אחת.‬
‫הוא היה זה ש...‬
‫אם שאלת מישהו שהתחיל להתחרות בפורמולה 1,‬
‫"מה אתה רוצה להיות?" כולם אמרו,‬
‫"איירטון סנה". כולם העריצו אותו.‬
‫אם אתה מתחיל באותו התחום,‬
‫אתה רוצה להיות כמוהו.‬
‫בזמנו, היה מדובר באדם אלמוני‬
‫שקורא תיגר על הטוב ביותר.‬
‫- מני-קור, צרפת, 5 ביולי 1992 -‬
‫בגרנד פרי הצרפתי במני-קור, ‬ ‫שומאכר היה מאחורי סנה.‬
‫ושומאכר מאתגר את איירטון סנה במקלארן.‬
‫הם מגיעים לפניית סיכה, ויש שם מגע.‬
‫מי זה? זה שומאכר.‬
‫במי הוא פגע? זה סנה.‬
‫הם מפלסים את הדרך. האם יעצרו את המרוץ?‬
‫בהקפה הראשונה, בעיקול סיכת השיער, ‬ ‫שומאכר וסנה כנראה בחוץ,‬
‫ואני די בטוח שלא יעצרו את המרוץ.‬
‫ואין לי ספק שאיירטון סנה כועס מאוד,‬
‫וייתכן ובהחלט רואה‬
‫את הטקטיקות של מיכאל שומאכר כקצת מוגזמות.‬
‫אני לא חושב שמיכאל התכוון להרגיז אותו.‬
‫אני חושב שמיכאל התחרה בכולם בפורמולה 1,‬
‫באותו אופן בו היה מתחרה בכולם, ‬ ‫כפי שצריך לעשות.‬
‫אבל זה גרם לחיכוכים.‬
‫ואיירטון ניסה להעמיד את מיכאל במקומו ‬ ‫כמה פעמים על המסלול,‬
‫מה שהרגיז את מיכאל.‬
‫הוא לא חשב שזה מכבד באותה מידה.‬
‫היחסים ביניהם היו קצת נפיצים בהתחלה.‬
‫היי, פישלת, וזה בסדר. באתי ודיברתי איתך.‬
‫זה בסדר. באתי לדבר איתך.‬
‫תבינו, בתקופה שמיכאל באמת היה נהג-על, ‬
‫כשהוא רב עם סנה, ‬
‫סנה חש שיש משהו בבחור הזה.‬
‫כשאתה אריה, ‬ ‫כל האריות ירגישו כשהאריה הצעיר יגיע.‬
‫והם רוצים להגן על הטריטוריה שלהם.‬
‫שנת 1994 הייתה בהחלט שנת התבגרות.‬
‫שנת התבגרות עבור מיכאל, שנת התבגרות עבורי.‬
‫לא הצליחו להשלים עם זה שהנבחרת שלנו‬
‫הגיעה כמעט משום מקום ואנחנו מנצחים במרוצים‬
‫ועולים לאליפויות.‬
‫מיכאל שומאכר מחליק את המכונית סביב המסלול.‬
‫זהו המוביל במרוץ, מיכאל שומאכר.‬
‫הוא יעשה את ההבדל ‬ ‫בימים שבהם הניצחון על כף המאזניים.‬
‫איפה איירטון סנה?‬ ‫זאת השאלה.‬
‫וסנה מסתובב. סנה מחוץ למרוץ.‬
‫הנה הוא מגיע.‬
‫זה לא יכול להשתבש. הדגל המשובץ בחוץ.‬
‫מיכאל שומאכר זוכה בפסיפיק גרנד פרי.‬
‫אלוהים,‬
‫איזו עונה צפויה לנו השנה בפורמולה 1.‬
‫עכשיו היינו הטוענים לכתר,‬
‫לא היינו רגילים לזה.‬ ‫לא ידענו איך להתמודד עם זה.‬
‫וכשמנצחים את פרארי ואת מקלארן,‬
‫ואת ויליאמס…אלה צוותים מבוססים.‬
‫והנה הגיע יצרן החולצות הזה‬
‫עם ילד מגרמניה והביס פתאום את כולם.‬
‫הוא ניצח במרוץ ביפן.‬
‫המתנו בשדה התעופה.‬
‫מיכאל היה בטוח ‬ ‫שהוא מספיק זריז לנצח את איירטון,‬
‫ואולי לזכות באליפות.‬
‫כשמדברים עם מיכאל, זה כמו לדבר עם מישהו‬
‫שעושה את העבודה הזאת כל החיים.‬
‫זה היה נורמלי. וסנה…‬
‫אתם יודעים, ארבע, חמש שנים לפני כן, ‬
‫היה לו פוסטר של סנה בחדר השינה.‬
‫- אימולה, איטליה, 1 במאי 1994 -‬
‫מיכאל הגיע למרוץ באימולה כנהג מאוד מהיר,‬
‫נראה חזק מאוד.‬
‫וסנה ידע שהוא חייב לנצח באימולה.‬
‫הוא היה חייב לצמצם את הפער מול מיכאל.‬
‫הוא נאלץ להידבק למיכאל,‬
‫אחרת לא היה מצליח להדביק את הפער ‬ ‫שמיכאל צבר באליפות.‬
‫סנה ואחריו שומאכר.‬
‫שומאכר הוא היריב העיקרי של איירטון סנה.‬
‫סנה עובר, ואחריו שומאכר…‬
‫אל פניית טמבורלו.‬
‫אין לי מושג מה קרה שם לכל הרוחות.‬
‫סנה עדיין במכונית.‬
‫המרוץ הופסק. הדגל האדום הונף.‬
‫טוב, מדובר ב-300 קמ"ש בערך בשלב הזה,‬
‫היציאה מפניית טמבורלו.‬
‫כולם שתקו. ‬
‫הייתה אווירה מאוד מוזרה.‬
‫מיכאל שומאכר עצר ויצא מהמכונית שלו.‬
‫חמור סבר, ללא קסדה.‬
‫העובדה היא שמה שהוא עשה כשהוא התרסק,‬
‫כשהוא ירד מהמסלול,‬
‫הוא ניסה להישאר לפני שומאכר.‬
‫ראינו כל כך הרבה תאונות כאלה,‬ ‫אפילו תאונות שהיו גרועות יותר.‬
‫תאונות שנדמה שהיו גרועות יותר מהתאונה שלו,‬
‫ולא מצפים לדבר כזה.‬
‫אתה חושב, "אולי הוא קיבל מכה ביד,‬
‫או אולי הוא שבר רגל".‬
‫כשאתה חוזר חזרה, שמו מחסום. ‬ ‫אין לך מושג מה קורה.‬
‫אף אחד לא בא ומסביר את המצב.‬
‫ואתה חושב, "כן, המרוץ חייב להימשך.‬
‫כולם יתחרו, אז גם אתה תתחרה".‬
‫אתה לא רואה סיבה לא להתחרות.‬
‫אף אחד לא ידע בשלב הזה אם סנה מת.‬
‫אילו היו מכריזים על מותו במסלול,‬ ‫היו חייבים לעצור את המרוץ.‬
‫מיכאל שומאכר זכה בגרנד פרי סן מרינו 1994.‬
‫לפני שהלכתי אל דוכן המנצחים, ‬
‫אמרתי למיכאל, "בלי שמפניה, שום דבר".‬
‫הוא שאל, "מה שלום איירטון?"‬ ‫אמרתי לו, "לא במצב טוב".‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה ‬ ‫שראיתי את מיכאל בצורה שונה.‬
‫עלינו אל דוכן המנצחים.‬
‫הוא אמר לנו, "כן, הוא בתרדמת".‬
‫אבל תרדמת יכולה להיות הרבה דברים.‬
‫יכול להיות שהוא יהיה בסדר למחרת,‬
‫או שהמצב ממש גרוע.‬ ‫אבל אי אפשר לדעת.‬
‫ובגלל שקשה להאמין שקרה משהו‬
‫מסוים או מסוכן מאוד, ‬ ‫אתה פשוט מסרב להאמין.‬
‫ואני עדיין…‬
‫אני חושב שבערך שעתיים אחרי המרוץ,‬
‫מר וולקינשאו ניגש אליי ואמר, ‬ ‫"המצב גרוע מאוד".‬
‫וחשבתי, "לא! הוא בתרדמת, ‬ ‫אבל תרדמת משמעה לא בהכרח רע".‬
‫הוא אמר, "לא, זה לא נראה טוב".‬
‫ואז מישהו ניגש אליי אחר כך ‬ ‫ואמר לי שהוא מת.‬
‫כעבור דקה, ניגש אליי עוד מישהו ואמר,‬
‫"לא, הוא בתרדמת".‬
‫היה כל כך מעט מידע באותו זמן,‬ ‫שלא ידעת מה לחשוב,‬
‫ועדיין לא האמנתי שהוא ימות.‬
‫לא יכולתי לחשוב על זה בשלב הזה.‬
‫חשבתי, "הוא יהיה האלוף.‬
‫אולי הוא יפספס מרוץ אחד או שניים‬ ‫ואז הוא יחזור".‬
‫אבל הגרוע ביותר קרה שבועיים לאחר מכן.‬
‫ברגע שבאמת נאלצתי לקבל את העובדה שהוא מת.‬
‫כלומר, זה היה…‬
‫פשוט מטורף.‬
‫עם מותו של סנה, מיכאל שומאכר הפך להיות‬
‫הדמות הבולטת בתחום.‬
‫למרות שהוא עדיין לא זכה באליפות העולם.‬
‫היה קל לחזור לנהוג?‬
‫הלכתי לסילברסטון ושם…‬
‫ראיתי פתאום דברים רבים בצורה שונה.‬
‫נהגתי על מכונית כביש במסלול בסילברסטון,‬
‫וחשבתי, "זו נקודה שאפשר למות בה, גם זאת".‬
‫וחשבתי, "זה מטורף, תמיד התחרית כאן,‬ ‫אבל יש כל כך הרבה נקודות שאפשר להתרסק בהן‬
‫ולהיהרג במקום". רק על זה חשבתי.‬
‫ולא ידעתי מה יקרה‬
‫אם אהיה במכונית מרוץ.‬
‫לא הייתי בטוח.‬ ‫האם אני יכול לנהוג בלי לחשוב על זה,‬
‫או שמעכשיו תמיד אנהג ואחשוב, ‬ ‫"אתה יכול למות כאן.‬
‫אם תיסע מפה, יקרה משהו רע ו…".‬
‫זה היה מאוד מוזר.‬
‫אני מתעורר בלילה,‬
‫ואני ישן אולי שלוש שעות בלילה. משהו כזה.‬
‫כמובן שהיינו בהלם מוחלט.‬
‫שאלנו את עצמנו איך דבר כזה היה יכול לקרות.‬
‫מיכאל באמת שאל את עצמו‬ ‫אם כולם מתנהגים כשורה.‬
‫זה היה ממש קשה.‬
‫זה היה מאבק אמיתי בשבילו,‬
‫אבל הוא היה מומחה בלהדחיק דברים.‬
‫הוא היה יכול להתמקד לגמרי במה שהוא עושה,‬
‫שהוא חסם את כל השאר.‬
‫אני חושבת שהוא חזק מאוד נפשית. ‬ ‫זו פשוט תכונה שיש לו.‬
‫הוא חזק מאוד. ‬ ‫הוא מראה לי כל יום עד כמה הוא חזק.‬
‫דיימון היל הוביל את קבוצת ויליאמס.‬
‫הוא השיב מלחמה למיכאל.‬
‫דיימון היל זוכה בגרנד פרי הבריטי.‬
‫נהדר!‬
‫דיימון היל זוכה בגרנד פרי האיטלקי.‬
‫הוא ניצח כאן בשנה שעברה.‬ ‫כך הוא השיג את הכתר המשולש…‬
‫זה היה עונה מורכבת, סוערת, ‬ ‫עם סופה של אנשים.‬
‫מיכאל שומאכר זוכה בגרנד פרי האירופי,‬ ‫כאן, בחרז.‬
‫מיכאל שומאכר הגדיל שוב את הפער.‬
‫זו הייתה דרמה אנושית מאוד.‬
‫המרוצים היו מתנדנדים כמו מטוטלת‬ ‫בין דיימון למיכאל.‬
‫דיימון היל מנצח!‬
‫דיימון היל ניצב בפני האתגר הגדול בחייו,‬
‫להתחרות ראש בראש במיכאל שומאכר.‬
‫- אדלייד, אוסטרליה, 13 בנובמבר 1994 -‬
‫העניין הוא שאתה יודע שזהו המרוץ המכריע,‬
‫וכל הטקטיקות ותמרוני העקיפה,‬
‫הכול יתבסס על זה.‬
‫נקודה אחת מפרידה בין שומאכר להיל.‬
‫האליפות הסתכמה במרוץ מרתק אחרון.‬
‫מבחינה מציאותית, ‬ ‫לא נראה שזה יהיה כל כך קל.‬
‫אז הנה אני,‬
‫מתחרה פתאום בקרב על התואר עם מיכאל שומאכר.‬
‫האור האדום נדלק באדלייד,‬
‫והמרוץ האחרון לעונה יוצא לדרך.‬
‫מיכאל שומאכר מוביל!‬
‫שומאכר מוביל או שזה דיימון היל?‬
‫שומאכר מוביל על היל.‬
‫נלחמתי קשה עם המכונית.‬
‫היה לי קשה מאוד‬
‫להשאיר את המכונית על הכביש כל הזמן.‬
‫ולא יכולתי להתרחק מדיימון.‬
‫היינו אחד אחרי השני במשך כ-20 הקפות.‬
‫מיכאל התחיל להתרחק, וחשבתי, ‬
‫"אני לא יכול לעמוד בקצב הזה".‬
‫היה רגע שבו מצאתי פתאום איפה עובר הגבול‬
‫בו אוכל להיעלם קצת, למשך שתי שניות,‬ ‫שתיים וחצי שניות.‬
‫הייתי כל הזמן על הגבול, נלחמתי חזק מאוד.‬
‫ואז החלקתי, יצאתי מהמסלול,‬
‫ונכנסתי בקיר.‬
‫כבר התאכזבתי. חשבתי, "לעזאזל".‬
‫אבל אז הרגשתי שאני יכול להמשיך.‬
‫כשפנינו באחד הסיבובים, ‬ ‫ראיתי אותו חוזר למסלול,‬
‫כאילו הוא פשוט יצא וחזר.‬
‫וראיתי את המכונית שלו מתנדנדת.‬
‫כשנסעתי שמאלה, עשיתי משהו כזה‬
‫כדי לבדוק הכול, לנקות את הצמיגים.‬
‫ראיתי הזדמנות לעבור, והרגשתי שאני חייב.‬
‫תראו את דיימון היל ושומאכר. אוי לא!‬
‫ברגע שפניתי,‬
‫דיימון התנגש בי ראשון בסיידפוד.‬
‫והמכונית שלו חזרה ופגעה במכונית שלי,‬
‫והוא עלה על שני גלגלים.‬
‫תוך רגע הייתי באוויר‬ ‫ואז נכנסתי בקירות הצמיגים.‬
‫לא יכולתי להבין את זה.‬
‫שומאכר יוצא החוצה!‬
‫הגרמני יצא מהגרנד פרי האוסטרלי,‬
‫ודיימון היל צריך רק להמשיך לנסוע‬ ‫כדי להיות אלוף העולם.‬
‫המצב היה פשוט מאוד.‬
‫היה לו יתרון של נקודות עליי.‬
‫אם אף אחד מאיתנו לא יסיים, הוא יהיה האלוף.‬
‫דיימון היל יצטרך לחזור לרחבת הטיפולים.‬
‫ראיתי שהמתלים נשברו.‬
‫אז לא יכולתי להמשיך.‬
‫בתור מתחרה, הוא עמד לנצח, יהיה מה שיהיה.‬
‫מיכאל עשה מה שהיה עליו לעשות ‬ ‫כדי למנוע ממני לנצח אותו.‬
‫אם אני הייתי במכונית,‬
‫שם באדלייד, עם יתרון של נקודות,‬
‫והיריב שלי היה מתכונן לעקוף, ‬ ‫מה הייתי עושה? אני לא יודע.‬
‫אלוף העולם לשנת 1994‬
‫הוא מיכאל שומאכר.‬
‫- אלוף העולם של פורמולה 1 לשנת 1994 -‬
‫קורינה תמיד תמכה בי, ‬ ‫והיא בהחלט עושה זאת עכשיו.‬
‫לכן קורינה רצתה לבוא,‬ ‫וגם אני רציתי שהיא תבוא,‬
‫ונראה שהיא שוב הביאה לי מזל.‬
‫האמת היא שתמיד הלכתי אתו,‬
‫במשך כל השנים האלה. ‬
‫בין אם באוטובוס או מאחורי הקלעים, ‬
‫תמיד הייתי אתו בנסיעות.‬
‫תמיד נהנינו מזה יחד.‬
‫זו הייתה תמיכה עבורו,‬
‫רק הידיעה שהוא לא לבד.‬
‫נסענו סביב עולם, החלפנו אזורי זמן, ‬
‫באמת וידאנו שהוא ישן טוב.‬
‫מיכאל תכנן הכול כמעט עד רמת הדקה.‬
‫קמים בשעה מסוימת, 15 עד 20 דקות בשירותים.‬
‫לילה אחד, כשהיינו בסוזוקה,‬
‫הבנתי שאין סיכוי שאצליח להירדם,‬
‫אז ביליתי חצי לילה בישיבה על האסלה‬
‫כדי לא להעיר אותו, לתת לו לישון טוב.‬
‫אז קראתי שם את הספר שלי.‬
‫מצד שני, כשהיינו בבית ‬
‫ומיכאל היה צריך לצאת מוקדם,‬
‫לא הייתי שומעת אותו יוצא בכלל.‬
‫הוא היה כל כך שקט.‬
‫הוא תמיד בא למיטה לפני שיצא,‬
‫ליטף את ידי, נישק אותי ואמר, "אני יוצא".‬
‫והוא יצא. הוא מעולם לא העיר אותי.‬
‫הוא תמיד היה מאוד מתחשב כלפיי.‬
‫- הוקנהיים, גרמניה, 30 ביולי 1995 -‬
‫הקהל שואג והדגלים מתנופפים,‬
‫כדי לקבל חזרה הביתה את פניו‬ ‫של האליל והגיבור שלהם, מיכאל שומאכר.‬
‫והוא זוכה בגרנד פרי הגרמני.‬
‫הנה הגיבור,‬
‫והנה האנשים שמעריצים ומוקירים אותו.‬
‫יש כאן יותר מ-100 אלף גרמנים,‬
‫ולזה הם חיכו זמן רב כל כך,‬
‫לראות גרמני זוכה בגרנד פרי הגרמני.‬
‫- איידה, יפן, 22 באוקטובר 1995 -‬
‫מיכאל שומאכר פונה את הפנייה האחרונה ‬ ‫במרוץ האחרון‬
‫בהקפה האחרונה,‬ ‫כדי לזכות בפסיפיק גרנד פרי ביפן‬
‫ולהפוך לאלוף העולם של 1995.‬
‫כפי שהיה אלוף העולם של 1994.‬
‫ואין צורך בהוכחה נוספת‬
‫לכך שהוא הנהג הטוב ביותר בתקופתו.‬
‫אני לא חושב שמיכאל רצה להמשיך ולהעלות‬ ‫את המספרים באליפות העולם.‬
‫אם הוא היה נשאר בבנטון, ‬ ‫אני חושב שהוא היה מנצח גם באליפות של 1996.‬
‫אבל זה כבר לא הניע אותו.‬
‫כשאתה במכונית, אתה שולט בגורל שלך.‬
‫יש לך רק הזדמנות אחת.‬
‫בפורמולה 1, כולם מאוד דיסקרטיים. ‬
‫אף אחד לא ניגש לנהג ברחבת הטיפולים ואומר,‬
‫"אפשר לדבר איתך?" מעולם לא.‬
‫הוא קיבל מספר הצעות.‬
‫הוא יכול להישאר באותו המקום.‬
‫במקלארן הוא יכול היה לנהוג‬ ‫באחת המכוניות שלהם עם מנוע של מרצדס.‬
‫והוא יכול לבוא לפרארי.‬
‫באותה תקופה, ‬ ‫ניקי לאודה עבד עבור פרארי בתור יועץ.‬
‫המצב בפרארי לא היה טוב.‬
‫ניקי לאודה ניגש אליי ואמר,‬
‫"במקלארן הוא יהיה אחד מני רבים ‬ ‫שעולים למכונית ומנצחים במרוצים.‬
‫בפרארי, הוא יהיה נהג יוצא דופן‬ ‫שאחרי שנה של חוסר פעילות,‬
‫יחזור לנצח במרוצים עם הפרארי הזאת".‬
‫וזה קסם לרוח הלחימה שלו, ‬
‫שהוא פיתח כנהג קארטינג.‬
‫הוא ניצח עם מכוניות קארטינג משומשות‬ ‫וצמיגים משומשים,‬
‫אז למה שלא יעשה את זה בפרארי? ‬
‫העצה האחרונה שלי הייתה, ‬ ‫"אם תהפוך לאלוף העולם בפרארי, ‬
‫אתה יכול לזרוק את הדרכון שלך".‬
‫שומאכר!‬
‫פרארי היא הקבוצה הוותיקה ביותר.‬
‫באיטליה, פרארי היא כמו דת.‬
‫אז יש ציפייה. יש להט לפרארי באיטליה.‬
‫הציפיות מכל נהג שהולך להתחרות עבור פרארי‬ ‫הן עצומות.‬
‫נשיא פרארי אמר, "בשנה שעברה‬ ‫היו לנו שני נהגים טובים מאוד,‬
‫אבל השנה יש לנו כוכב".‬
‫לנהוג בפרארי פירושו להיות תחת המון לחץ.‬
‫לנהוג בפרארי‬ ‫פירושו שאם לא תנצח, אתה אידיוט.‬
‫- לוקה די מונטזמולו, נשיא פרארי לשעבר -‬
‫לנהוג בפרארי פירושו שתהיה לך אחריות‬
‫כי אתה לא נוהג במכונית פורמולה 1 רגילה,‬
‫אלא אתה נוהג במשהו אגדי.‬ ‫אתה נוהג במשהו ייחודי.‬
‫הצטרפנו לפרארי באותו הזמן, 1996.‬
‫אני זוכר שכאשר ישבתי במכונית, אמרתי,‬ ‫"זה נראה שונה באופן מדאיג מכל השאר".‬
‫ולמרבה הצער,‬
‫מה שחשבתי התברר כנכון.‬ ‫המכונית הזאת הייתה אסון.‬
‫במשך זמן מה לא ממש הבנו‬ ‫עד כמה המכונית גרועה.‬
‫וכפי שהתברר, זה היה די בלתי ניתן לתיקון.‬
‫הפילוסופיה הבסיסית של המכונית הייתה שגויה.‬
‫הבוקר, דיימון היל ניצח את פרנטזן.‬
‫לשומאכר יש כבר בעיה.‬
‫נראה שהמנוע של שומאכר הלך‬ ‫בזמן הקפת החימום.‬
‫זה מדהים.‬
‫והמנוע באמת הלך. נהרס לפני שהמרוץ התחיל.‬ ‫שומאכר יצא מהמרוץ.‬
‫הוא אפילו לא פתח בגרנד פרי הצרפתי, ‬ ‫במני-קור .‬
‫זו הייתה מכונית גרועה.‬
‫מיכאל היה בתוך המכונית על משאית גרר.‬
‫זה היה סמל לחוסר יכולת.‬
‫אני לא בטוח אם נפתור את כל הבעיות האלה‬ ‫תוך כמה חודשים.‬
‫אני לא רואה טעם לכך.‬
‫אנחנו ממש יכולים לזכות באליפות.‬
‫זה בוודאי הרבה מזל, ואולי חלום.‬
‫אבל בגלל שאני לא אדם שחולם, ‬ ‫אני אדם מציאותי,‬
‫אני חושב שמה שאני אומר הוא נכון.‬
‫אני זוכר בעונה הראשונה ההיא, ‬ ‫בליל שישי שלפני המרוץ,‬
‫כולם הלכו, כל הנהגים הלכו,‬
‫אנשי הצוות הלכו.‬
‫אבל במוסך הפרארי,‬
‫עבדו על מכונית.‬ ‫זו הייתה המכונית של מיכאל.‬
‫היו שם שלושה מכונאים ומיכאל.‬
‫מיכאל דיבר בשקט עם המכונאים.‬
‫התרשמתי מאוד‬ ‫עד כמה מיכאל היה מוכן לעבוד קשה,‬
‫איך הוא יהיה האחרון במוסך בכל לילה, ‬ ‫עם המכונאים.‬
‫הוא לא יעזוב מוקדם כדי לעשות משהו אחר.‬
‫הוא יהיה שם, איתם, ‬
‫יעבוד איתם, ‬ ‫יגרום להם להרגיש את הנוכחות שלו.‬
‫יגרום להם להרגיש‬ ‫שאכפת לו מהעבודה שלהם על המכוניות.‬
‫וזה שינה את הצוות.‬
‫מיכאל תמיד היה אחד האחרונים שעזבו.‬
‫במהלך השנים עם פרארי, ‬ ‫הוא היה בפגישות עד עשר בלילה.‬
‫לא יצאנו לאף ארוחת ערב נחמדה במסעדה.‬
‫לא. ישבנו באוהל הזה כל הזמן.‬
‫חיכיתי, אכלנו פסטה,‬
‫דיברנו,‬
‫ואז הוא הלך שוב, ‬ ‫לפגישה נוספת, ואז הוא חזר.‬
‫אבל הייתי אסירת תודה‬ ‫על כל דקה שבילינו יחד.‬
‫מיכאל, אתם יודעים, הוא סופר מקצועי.‬
‫הוא אמר, ‬ ‫"תקשיב, אנחנו חייבים לעבוד על זה".‬
‫והוא עבד מאוד קשה.‬
‫הדבר הנהדר בכך שמיכאל היה בצוות‬
‫היה שכולם ידעו ‬ ‫שאין מישהו שיוכל לנהוג כמוהו.‬
‫גשם חזק ניתך לאורך כל הלילה.‬
‫הוא המשיך לרדת לאורך כל היום.‬
‫צפוי מרוץ רטוב לחלוטין.‬
‫והנה הפרארי של מיכאל שומאכר.‬
‫הוא עקף את גרהרד ברגר.‬ ‫הוא נמצא במקום השלישי.‬
‫הוא ממש מאחורי וילנב ואלסי,‬
‫ובקרוב יתחרה על ההובלה.‬
‫אם המכונית שלך נוראית, ‬ ‫היא עדיין נוראית בגשם.‬
‫אי אפשר להתגבר על זה.‬
‫בברצלונה הוא הצליח למצוא דרך לנהוג, ‬
‫להסתדר, ולהתאים את הסגנון שלו.‬
‫ואני לא חושב שהרבה נהגים רבים‬ ‫יכולים לעשות זאת.‬
‫הוא פשוט נעלם, ואף אחד לא היה קרוב אליו.‬
‫הגאונות של מיכאל שומאכר‬
‫מפצה על החסרונות של הפרארי.‬
‫זה מרוץ קלאסי בתנאים מחרידים.‬
‫הוא תמיד אהב את הגשם. ‬ ‫אפשר לקפוץ לרמה אחרת.‬
‫ואני חושב שהנסיבות האלה‬
‫מדגישות את הגאונות האמיתית‬ ‫בענף הספורט הזה.‬
‫כילדים נסענו רק על צמיגי מרוץ בגשם.‬
‫הלכנו למסלול הקארטינג בכל הזדמנות.‬
‫זה מאפשר לך לפתח שליטה מדהימה על המכונית.‬
‫אתה צובר ביטחון והופך לחלק מהמכונית.‬
‫ואז אתה יכול לבצע ‬ ‫את הדברים הבלתי אפשריים האלה.‬
‫זה יהיה ניצחון היסטורי עבור שומאכר, ‬ ‫עבור פרארי.‬
‫הפנייה האחרונה!‬
‫מיכאל שומאכר זוכה בגרנד פרי הספרדי‬
‫אחרי נהיגה משובחת בהחלט.‬
‫לנצח במרוצים במכונית הזאת‬ ‫היה אחד ההישגים הגדולים ביותר,‬
‫לדעתי, של כל נהג.‬
‫בלתי נתפס שזה קרה.‬
‫אין לי מושג איך הוא הצליח.‬
‫- ג'יימס אלן, ביוגרף -‬
‫האתגר של להחזיר את פרארי לרמת אליפות העולם‬
‫הוא אתגר שמיכאל לא היה יכול להתנגד לו.‬
‫האמת היא שדיברתי אתו על זה בהרחבה.‬
‫והוא הרגיש שהדבר הנכון לעשות הוא להתמודד‬
‫עם האתגר הזה ולהפוך את פרארי לגדולה שוב.‬
‫להחזיר להם את התואר שפרארי רצתה מאז 1979.‬
‫הוא רצה לעשות משהו שמעולם לא נעשה, ‬ ‫לא על ידי פרוסט,‬
‫או על ידי סנה, או על ידי אף אחד מהנהגים‬ ‫בשנים האחרונות. זה היה אתגר אמיתי.‬
‫- חרז, ספרד, 26 באוקטובר 1997 -‬
‫- 1997, העונה השנייה בפרארי -‬
‫ב-1997,‬ ‫עם תחילת העונה השנייה של מיכאל בפרארי,‬
‫שהם צריכים לטעון לכתר האליפות.‬
‫במובן מסוים, היה לו מומנטום.‬
‫הציפיות של נותני החסות היו גבוהות מאוד.‬
‫ידענו שיהיה קרב אמיתי בין וילנב לשומאכר.‬
‫אני מקווה שיהיה דו קרב אמיתי בינינו ‬ ‫על המסלול,‬
‫ושאף אחד מחברי הקבוצה,‬
‫הסמנים האחוריים ‬ ‫או אף אחד מהנהגים האחרים יתערבו.‬
‫מה לדעתך יהיה המפתח לניצחון?‬
‫קודם כל, שלא יורידו אותו. זה חשוב מאוד.‬
‫- ז'אק וילנב -‬
‫ואז להיות מהיר יותר ממיכאל. זה הכול.‬
‫והם יצאו לדרך!‬
‫וילנב משתחרר, ושומאכר משתחרר טוב יותר.‬
‫מיכאל שומאכר מוביל לצד וילנב.‬
‫ידענו שלז'אק יש מכונית מהירה יותר.‬
‫השאלה הייתה האם הוא והצוות יצליחו‬
‫להשתמש באסטרטגיה ובמהירות ‬ ‫כדי לגבור על מיכאל.‬
‫והפער בין מיכאל שומאכר‬
‫לז'אק וילנב ירד לקצת יותר משנייה.‬
‫יש איזו בעיה בהילוכים כי וילנב נדבק אליו, ‬ ‫תסתכלו.‬
‫הוא עובר אותו! כן!‬
‫בראש שלו, ז'אק וילנב פגע בו.‬
‫הוא לא העמיד פנים.‬
‫בראש שלו, זה מה שקרה.‬
‫מה קרה אתו באותו שבריר שנייה?‬
‫מי יודע? זה לא היה מעשה מודע ומתוכנן מראש.‬
‫קרה משהו, והוא חזר והיה משוכנע.‬
‫והוא לא ניסה לשכנע אחרים שהוא לא טעה.‬
‫זה היה רגע קשה מאוד מבחינה נפשית‬ ‫עבור מיכאל.‬
‫הוא הוביל. נשארו עוד עשר הקפות‬
‫כדי לנצח באליפות של 1997,‬ ‫בעונה השנייה עם פרארי.‬
‫מיכאל חזר לרחבת הטיפולים, ‬ ‫משוכנע שז'אק פגע בו.‬
‫וכשהראינו לו את הסרטון, ‬ ‫הוא הבין שזה לא מה שקרה.‬
‫שהוא נכנס בז'אק וילנב.‬
‫זה היה אחד מאותם רגעים שמיכאל חווה‬ ‫פעמים בודדות בקריירה, כשהמחויבות שלו,‬
‫התחרותיות שלו, המסירות שלו,‬
‫היו פשוט מוגזמות.‬
‫קשה לשפוט אותו,‬
‫אבל הוא עבר את הגבול באותו יום.‬
‫לעיתים קרובות הוא עבר את הגבול,‬ ‫כאשר לא היה צורך בכך.‬
‫כשהוא עשה מספיק.‬ ‫בין אם במוקדמות כשהוא היה בפול פוזישן,‬
‫בין אם זה היה ניצחון במרוץ ‬ ‫כשהוא היה מאחור,‬
‫בין אם זה היה קרב אחד על אחד עם מישהו.‬
‫האם הוא באמת האמין בעצמו?‬
‫- מארק ובר, נהג פורמולה 1 לשעבר -‬
‫שהוא עושה דברים כמו שצריך? ‬ ‫כי היה בו פרפקציוניזם פרנואידי,‬
‫והוא היה צריך לעשות יותר, ‬ ‫כדי להוכיח יותר לעצמו.‬
‫כי בסופו של דבר, רוב הזמן, ‬ ‫הוא התחרה בעצמו.‬
‫הוא נאבק בעצמו.‬
‫"עשיתי מספיק היום? אני רוצה לעשות יותר?‬
‫איך אני אהרוס יותר את המתחרים?‬
‫מה עליי לעשות‬ ‫כדי להמשיך להיות האיש החשוב?"‬
‫- שומי, זה מטורף! -‬
‫- וילנב, האלוף האמיתי -‬
‫- "אני לא אשם, הייתי עושה זאת שוב" -‬
‫- שומי מאבד את החיוך שלו -‬
‫אני חושב שאנשים שהם בשליטה,‬ ‫ורוצים להיות בשליטה,‬
‫לא רוצים לקבל את העובדה,‬
‫שאולי הם עשו דבר שגוי.‬
‫זה לא היה האופי שלו.‬
‫מיכאל הוא מזל גדי.‬
‫הוא נולד במזל גדי,‬
‫וגדי לעולם לא מתנצל,‬
‫לא מסוגל להתנצל ולעולם לא טועה.‬
‫המילה "טעות" לא קיימת עבור בני מזל גדי.‬ ‫הם אף פעם לא טועים.‬
‫- סלאו, אנגליה, 11 בנובמבר 1997 -‬
‫- הליך משמעתי,‬ ‫ הפדרציה הבינלאומית לרכב FIA -‬
‫מיכאל? מר שומאכר!‬
‫בכל המרוצים הקודמים, התקשורת האדירה אותי,‬
‫ופתאום, אחרי סוף השבוע ההוא, ‬ ‫התקשורת קברה אותי.‬
‫מן הסתם…‬
‫אני בן אדם כמו כולם,‬
‫ודברים יכולים לקרות לי ‬ ‫כמו שהם יכולים לקרות לכל אחד אחר.‬
‫וזה קרה לי, מה שלא רציתי להודות בזמנו.‬
‫אבל עכשיו אין לי ברירה אלא להודות,‬ ‫ואני מבין מה עשיתי.‬
‫הגוף המנהל בדק את זה ובעצם פסל אותו‬
‫מאליפות 1997.‬
‫זה עניין די רציני, ‬ ‫שמעולם לא קרה בענף הספורט הזה.‬
‫מיכאל, תרצה להגיב?‬
‫- טירסיל, נורבגיה, דצמבר 1997 -‬
‫התאכסנו בבקתה.‬
‫שיחקנו הרבה משחקים‬
‫כי הוא רצה להירגע קצת.‬
‫זו הייתה תקופה נהדרת עם הרבה חברים.‬
‫לפעמים היינו שם 30 אנשים,‬ ‫והיה לנו ממש כיף.‬
‫לקחנו איתנו את כולם. סבתא, סבא, דודה.‬
‫כל המטוס היה מלא. ממש נהנינו.‬
‫הוא ממש נהנה להיות שם. ‬ ‫היינו שם שישה שבועות.‬
‫ולא דיברנו הרבה על פורמולה 1,‬
‫או על כל דבר אחר שקשור לעבודה שלו.‬
‫פשוט נהנינו.‬
‫מיכאל התאמן קצת בתקופה הזאת, אבל לא הרבה.‬
‫כשהבחינות החלו שוב, הוא אמר, ‬
‫"מסקרן אותי אם אני עדיין מהיר מספיק, ‬ ‫אם עדיין יש לי את זה".‬
‫למיכאל תמיד היו ספקות כאלה. ‬ ‫"אני עדיין יכול לעשות את זה?" ‬
‫- מסלולי בדיקה של פרארי, איטליה, ‬ ‫קדם עונה, 1998 -‬
‫למיכאל היה חשוב מאוד שאיש בקבוצה לא יבחין‬
‫שממש קשה לו, שהוא נאחז בשיניים,‬
‫אולי אפילו שיש לו ספקות או שהוא מיואש.‬
‫הוא הסתיר זאת מעולה,‬
‫כי כלפי חוץ, כשהוא הלך למוסך,‬
‫- סבינה קהם, מנהלת -‬
‫או לכל מקום בו יכלו לראות אותו,‬ ‫הוא היה נמרץ ומלא אנרגיה.‬
‫הוא הבין מוקדם מאוד בקריירת המרוצים שלו,‬
‫שההצלחה תלויה בכמות ההשקעה.‬
‫זה הפך להיות משפט המפתח שלו.‬
‫היה עליו להיות מחויב באופן מוחלט.‬
‫זה כמו מלחמה.‬
‫אם לא תלך עד הסוף, ‬ ‫לא תצא עם ידך על העליונה.‬
‫זאת הפילוסופיה של מיכאל שומאכר.‬
‫במכונית, הכול היה חייב להיות מושלם.‬
‫הוא תמיד הקדיש תשומת לב רבה לפרטים,‬
‫ודרש מאיתנו לעשות את אותו הדבר בדיוק.‬
‫וגם עם אנשים, הייתה לו עין מדהימה לפרטים.‬
‫הוא תמיד חייך, אמר תודה ובבקשה לכולם, ‬
‫אפילו כשהיה מתוח מאוד.‬
‫הוא הקדיש תשומת לב לפרטים עם כולנו.‬
‫- ג'יאנלוקה פיילוט, מכונאי -‬
‫מבחינתו המכונית הייתה חשובה, ‬ ‫הצוות היה חשוב, כמו לכולם.‬
‫היו ימים שבהם מיכאל היה עושה את ההבדל.‬
‫הנהג יכול להשפיע המון על הדברים האלה, ‬ ‫על המוטיבציה של הצוות.‬
‫מיכאל הכיר את כל הצוות.‬
‫הוא ידע את שמותיהם‬ ‫ולפעמים את שמות הנשים שלהם.‬
‫הוא שיחק איתם כדורגל.‬ ‫הוא נתן להם המון מוטיבציה.‬
‫אנשים היו מוכנים לעשות המון‬
‫כדי לתמוך במיכאל ולגרום לו להצליח.‬
‫אם תגרום לכולם להתלהב בשבילך, ‬
‫אז הם יעשו הכול בשבילך וייהנו לעשות את זה.‬
‫זה המפתח, לדעתי.‬
‫אפילו הבחור שבישל את הפסטה שמח כשהוא בא,‬
‫כי הוא תמיד הודה לו ואמר,‬ ‫"הפסטה שלך הכי טובה!"‬
‫הוא אמר, "פסטה אליו אוליו! זהו זה!"‬
‫הוא מאוד אהב את זה.‬
‫אפילו הטבח היה חלק בלתי נפרד מהצוות.‬
‫זו הייתה משפחה גדולה ‬ ‫שגרמה לנו להרגיש בטוחים.‬
‫אני חושב שהמכונאים שלי והמהנדסים שלי‬ ‫יודעים מה לחשוב עליי.‬
‫הם סומכים עליי במאה אחוז. ‬ ‫אני סומך עליהם במאה אחוז.‬
‫בכל פעם שאני כל היום במסלול,‬
‫אני חושב מה אני יכול לשנות במכונית‬ ‫כדי שתהיה מהירה יותר.‬
‫הם ריססו את המסלול ‬ ‫כדי לבדוק את הצמיגים הרטובים.‬
‫הם בדקו את צמיגי הגשם. הם ניסו דברים שונים‬
‫אם הם רצו להישאר עד שכבר כמעט היה חושך.‬
‫כמות השעות שהוא השקיע‬
‫בפיתוח המכונית ובדיקתה מחוץ לאור הזרקורים‬ ‫של הגרנד פרי, היא מדהימה.‬
‫התחלנו את הבדיקות בשמונה בבוקר,‬
‫וסיימנו לפעמים בשמונה בערב.‬
‫הוא דרש הרבה מעצמו.‬
‫הוא מתח את הגבול הכי רחוק שהיה יכול,‬
‫כדי לנסות להשיג תוצאות טובות במכוניות‬ ‫שלא היו טובות כמו של המתחרים.‬
‫מקלארן היא פשוט הרבה יותר טובה ביסודה,‬
‫ולא היה סיכוי שנדביק את הפער.‬
‫זה ממש השפיע עליו. כפי שהיה משפיע על כולם.‬
‫שומאכר, שפיתח את הפרארי עם הקבוצה,‬
‫והפך אותה לתחרותית יותר ויותר,‬
‫גילה שיש לו יריב חדש.‬
‫הפין המעופף האחרון, מיקה הקינן.‬
‫מהמבחן הראשון,‬
‫מיקה הקינן ידע שיש בידיו נשק מפלצתי.‬
‫המקלארן הייתה מהירה כמו טיל באותה שנה,‬
‫ופרארי נאלצה להילחם חזק מאוד‬
‫על מנת לפתח את המכונית שלהם שתשתווה אליה.‬
‫מיקה הקינן מוביל. איפה מיכאל שומאכר?‬
‫רסס נהדר.‬
‫למיקה הקינן, כמובן, יש מסלול ברור לפניו.‬
‫מיקה הקינן יקשה עליו מאוד מההתחלה.‬
‫המטוטלת התנדנדה בין הקינן לשומאכר כל השנה.‬
‫הקינן עשה כמה טעויות. ‬ ‫לשומאכר היו כמה מרוצים מבריקים.‬
‫והוא התמודד עדיין על אליפות העולם.‬
‫מיכאל בהחלט היה לחוץ.‬
‫הגישה שלו לניצחון הייתה שאין דבר כזה, פחד.‬
‫הוא לא חשב, "אני יכול להיפגע ‬ ‫או מישהו אחר יכול להיפגע".‬
‫הלכתי לדבר עם מיכאל.‬
‫אמרתי, "תראה, אתה לא יכול לעשות את זה.‬
‫אי אפשר לעשות את זה‬ ‫כשאנחנו נוסעים במהירות כזאת,‬
‫ב-300 קמ"ש, ואני מגיע הרבה יותר מהר.‬
‫אתה לא יכול לחסום אותי".‬
‫והוא פשוט הרים את הכתפיים שלו ואמר,‬
‫"מיקה, זה מרוץ".‬
‫נהנינו, כיבדנו את ההצלחה האחד של השני.‬ ‫היו לנו את החיים פרטיים.‬
‫ובמסלול המרוצים, היינו מתחרים.‬
‫אז קשה להיות חברים.‬
‫אני חושב שיש שני צדדים, נכון?‬
‫יש את מיכאל, נהג המרוצים.‬
‫לא מתפשר, מהיר, נחוש, נהג קשוח.‬
‫ויש, כמובן, את מיכאל, ‬ ‫האיש הפרטי, איש המשפחה.‬
‫ביליתי אתו במפגשים חברתיים רבים,‬ ‫כשהוא שתה בקרדי קולה‬
‫ועישן סיגר, והוא היה אדם אחר לגמרי.‬
‫כי, כמובן, בשלב הזה, אין תחרות.‬
‫פשוט נהנינו יחד.‬
‫במסיבות, ‬ ‫הוא היה הראשון שהגיע והאחרון שעזב.‬
‫הוא מאוד אהב מסיבות.‬
‫צחקנו המון, עשינו חיים.‬
‫והילדים עדיין זוכרים את זה, שתמיד היה כיף.‬
‫מיכאל אהב לזרוק אנשים לבריכה.‬
‫כולנו מצאנו את עצמנו בבריכה בכל פעם.‬
‫זה היה הקטע של מיכאל.‬
‫אפילו בחתונה שלנו, אנשים הושלכו לבריכה.‬
‫הוא לא שר כל כך טוב.‬
‫זה היה אחד הדברים שהוא לא עשה כל כך טוב.‬
‫אבל הוא תמיד שר את "הדרך שלי", ‬ ‫כי הוא הכיר את המילים.‬
‫מצחיק מאוד.‬
‫אבל היו כל כך הרבה פעמים שהוא היה לבד.‬
‫אף אחד לא היה קרוב אליו.‬
‫אני חושב שהיה די קשה להכיר את מיכאל.‬
‫בחור שקשה באמת…‬
‫הוא היה…הייתה שם גדר.‬
‫מיכאל הוא מאוד חשדן.‬
‫הוא תמיד היה כזה בהתחלה.‬
‫עד שהוא חושב שהוא מכיר מישהו‬ ‫או יכול לבטוח בו,‬
‫ואז הוא נפתח לגמרי.‬
‫זה לא היה המצב רק איתי, בהתחלה,‬
‫אלא גם עם חברים אחרים.‬
‫הוא תמיד היה אדם מאוד חשדן.‬
‫אני חייבת לומר.‬
‫אבל אם הוא נפתח, הוא נפתח עד הסוף.‬
‫- ספא, בלגיה, 30 באוגוסט 1998 -‬
‫באליפות הנהגים,‬
‫מיקה הקינן מוביל בשבע נקודות‬ ‫על מיכאל שומאכר.‬
‫לצדו בשורה הראשונה,‬
‫נמצא חברו לקבוצה, דייוויד קולטהרד,‬
‫מה שהופך את השורה הראשונה לשורה של מקלארן.‬
‫מיקה הקינן פותח בפול פוזישן‬
‫בפעם התשיעית מתוך 13 מרוצים השנה. ‬ ‫ספירה לאחור.‬
‫צא!‬
‫הקינן שוב מוביל.‬
‫אירווין שוב מתקרב משמאל.‬
‫דיימון היל התחיל מצוין ומוביל!‬
‫דיימון היל עובר את כולם בלה סורס.‬
‫שומאכר עובר מהצד ומתנגש בהקינן.‬
‫שומאכר פגע בהקינן.‬
‫מאחר והקינן יצא מהמרוץ די בהתחלה,‬
‫שומאכר היה יכול לנצל את ההזדמנות‬
‫לקחת את עשר הנקודות,‬ ‫בזמן שהקינן לא יקבל נקודות בכלל.‬
‫זה יהיה המפתח במה שברור שיהיה ‬ ‫קרב ארוך וצמוד על התואר.‬
‫אם מיכאל שומאכר יוכל להישאר במיקום הנוכחי,‬
‫הוא יוביל באליפות העולם בשלוש נקודות.‬
‫המסלול מכוסה מים.‬
‫הצמיגים, הצמיגים הענקיים, התיזו רסיסי מים,‬
‫כמויות של מים ואם אתה בעקבותיו,‬
‫אי אפשר לראות את המכונית השנייה‬ ‫או את צדי הכביש.‬
‫לא רואים כלום.‬
‫מיכאל הוביל בפער גדול.‬
‫הצוות אמר לי, "המוביל מתקרב אליך".‬
‫אבל אי אפשר לראות בגשם.‬
‫יש מראות קטנות, אבל עם הרסס,‬ ‫אי אפשר להעריך איפה המכונית השנייה.‬
‫אז חיכיתי שהוא יעקוף כשפנינו לבלנצ'ימונט,‬
‫שהיא פנייה חדה שמאלה.‬
‫עכשיו, בל נשכח את קולטהרד ‬ ‫בתנאים המחרידים האלה.‬
‫אלוהים! מיכאל שומאכר פוגע בדייוויד קולטהרד‬
‫ויוצא מהגרנד פרי הבלגי!‬
‫אולי הוא היה צריך להיות קצת יותר זהיר‬
‫בניסיון לעקוף אותו!‬
‫מיכאל ללא ספק לא היה אשם בתאונה ההיא.‬
‫בחלק הראשון של המסלול היה קל מאוד לקולטהרד‬
‫לעצור ולתת למיכאל לעבור,‬
‫אבל הוא לא עשה זאת. הוא נשאר והקשה עליו.‬
‫אני חושב שדיוויד הוריד את הרגל מהגז.‬
‫אף פעם לא עושים את זה במסלול רטוב,‬
‫שבו נהגים לא יכולים לראות מה קורה.‬
‫אתה לא מוריד את הרגל מהגז.‬
‫ומיכאל התנגש בו.‬
‫…על ההובלה באליפות העולם.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫הוא מסתער לאורך רחבת הטיפולים, ‬ ‫כנראה…תראו אותו!‬
‫הוא אומר, "אני הולך לדיילים".‬
‫הוא הולך לקולטהרד.‬
‫הוא הולך להתעמת עם דייוויד קולטהרד.‬
‫ידעתי שהוא כועס. הצוואר שלו היה אדום‬
‫והעיניים שלו…וכמובן שהצוות הפריד בינינו.‬
‫אתה רוצה להרוג אותי?‬
‫נפגשנו באוטובוס של ברני אקלסטון‬ ‫כדי לנסות לטהר את האווירה.‬
‫אמרתי לו, "אני מקבל את חלקי בתאונה,‬
‫אבל גם אתה צריך לקחת אחריות".‬
‫והוא אמר, "לא, אני לא רואה את זה ככה".‬
‫אמרתי, "אבל מיכאל, למען ההגינות, ‬ ‫התנגשת בי מאחור!‬
‫לא נסעתי אחורה והתנגשתי בך".‬
‫וזה הוביל לשיחה שבה אמרתי,‬
‫"אתה בטח טועה לפעמים".‬
‫הוא חשב על זה זמן מה ואמר, "לא שזכור לי".‬
‫הציפייה והאכזבה המשיכו לגדול.‬
‫- שומי הוא המלך היחידי -‬
‫כי אנשים חשבו לעצמם,‬
‫"מיכאל הגיע, אז פרארי תנצח מיד".‬
‫- שומי לנצח -‬
‫- מיכאל שומאכר - אלוהים -‬
‫אז הוא הגיע ב-1996,‬
‫ואז 97', 98', 99'.‬
‫ובשלב מסוים, מתחילים לתהות ‬ ‫אם מיכאל הוא הנהג המתאים עבורנו‬
‫או שכדאי לנו לקחת מישהו כמו הקינן.‬
‫- סילברסטון, אנגליה , 11 ביולי 1999 -‬
‫מיקה הקינן נמצא כאן בכושר מעולה.‬
‫- 1999, עונה 4 של שומאכר בפרארי -‬
‫הבוקר התקיימו המוקדמות,‬
‫ומיקה הקינן היה ללא ספק המהיר ביותר‬
‫בכל המפגשים הללו.‬
‫הבוקר בחימום, מיכאל שומאכר‬
‫היה שבע עשיריות השנייה איטי יותר ‬ ‫ממיקה הקינן. השני במהירותו.‬
‫ו…‬
‫יוצאים לדרך בסילברסטון…‬
‫עכשיו!‬
‫הגלגל הקדמי ריסק את תא הנהג,‬
‫והוא עדיין היה תקוע איפשהו שם.‬
‫לא הצלחתי לצאת וניסיתי למשוך את הרגל,‬
‫שהייתה לכודה.‬
‫אז אני שכבתי שם ושמתי לב שאני נרגע קצת.‬
‫ופתאום אני מרגיש את פעימות הלב שלי דועכות,‬ ‫מאטות יותר ויותר,‬
‫עד שפתאום הפסיקו לגמרי.‬
‫חשבתי, "ככה בטח מרגישים כשעולים לגן עדן".‬
‫אני זוכרת שהייתי בבית,‬
‫והוא נופף מאחורי כל הסדינים האלה‬ ‫כדי לומר לנו,‬
‫"היי, הכול בסדר".‬
‫זה היה הרגע שבו חשבתי, "אלוהים אדירים!"‬
‫אבל בסך הכול,‬
‫תמיד עברנו את המרוצים שלו בבטחה.‬
‫לכן הייתי בטוחה שיש לו כמה מלאכים שומרים‬
‫שפוקחים עליו עין.‬
‫אני לא יודעת אם זו סתם חומת הגנה‬
‫ששמתי בעצמי,‬
‫או שזה נובע מתמימות.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל מעולם לא עלה בדעתי‬
‫שמשהו עלול לקרות למיכאל.‬
‫בסוף 99', הם עברו ארבע עונות,‬
‫הם ניצחו במספר מרוצים, הם היו תחרותיים,‬
‫אבל נדרשה סבלנות רבה יותר.‬
‫עכשיו אנשים באמת התחילו לתהות.‬
‫האם מיכאל שומאכר ופרארי יצליחו אי פעם?‬
‫הוא ידע שהוא מנצח, שהוא אלוף.‬
‫היינו בטוחים שאנחנו קרובים…‬
‫אבל לא זכינו באליפות,‬
‫וכשזה קורה, תמיד יש ספקות.‬
‫מה שמדאיג אותי, אין לי דעה לגבי זה,‬
‫וזה המצב הטבעי.‬
‫בחלק הראשון של עונת 2000,‬ ‫דברים לא התנהלו כמו שרצינו.‬
‫ופתאום, מצאנו את עצמנו באמצע העונה,‬
‫בנקודה שבה היה קשה להאמין שנוכל לנצח.‬
‫אז תהינו לגבי האיכויות של כל הקבוצה,‬
‫וגם של מיכאל.‬
‫עכשיו היינו חייבים לנצח בכל מרוץ.‬
‫אם לא, לא נהפוך לאלופי העולם.‬
‫- מונזה, איטליה, 10 בספטמבר 2000 -‬
‫זהו רגע האמת.‬
‫שומאכר מוביל. הקינן במקום השני.‬
‫מיכאל שומאכר מסתכל במראה שלו‬
‫כדי לבדוק אם מיקה הקינן שם.‬
‫מיכאל שומאכר מנצח במונזה באיטליה‬
‫וסוגר את הפער בינו לבין מיקה הקינן‬ ‫באליפות העולם.‬
‫זה הניצחון ה-41 שלך, מה שממקם אותך‬ ‫במקום השני בכל הזמנים‬
‫יחד עם איירטון סנה. השיאים האלה חשובים לך?‬
‫- מסיבת עיתונאים, מונזה -‬
‫כן, הם חשובים לי.‬
‫סליחה.‬
‫תודה, מיכאל.‬
‫מיקה, בשני המרוצים האחרונים,‬ ‫מיכאל היה אצילי מספיק‬
‫כדי להודות שבאותו יום מכונית המקלארן שלך‬ ‫הייתה המהירה ביותר.‬
‫אתה חושב שהפרארי ‬ ‫הייתה המכונית המהירה יותר היום?‬
‫אפשר לקבל הפסקה?‬
‫- סוזוקה, יפן, 8 באוקטובר 2000 -‬
‫המתח כמעט בלתי נסבל.‬
‫כפות הידיים שלי ממש מזיעות.‬
‫אני צופה שזה יהיה מרוץ מתוח מאוד‬
‫לכל אורך בדרך.‬
‫הקרב על התואר בסוזוקה,‬
‫היה היום הרביעי והאחרון שלו‬ ‫בקרב על האליפות.‬
‫זה היה קרוב לוודאי המרוץ הכי חשוב ‬ ‫בקריירה של שומאכר בפורמולה 1.‬
‫בפרארי ידעו כמה מיקה הקינן מהיר.‬
‫הוא היה בקטע של מהירות בלבד.‬ ‫הוא לא היה מסובך.‬
‫הוא היה מהיר באופן מדהים ומעורר השראה.‬
‫נראה כאילו הוא עושה מדיטציה עם ראש למטה, ‬ ‫עיניים עצומות,‬
‫שקוע במחשבות על המרוץ.‬
‫מיכאל שומאכר צריך לזכות באליפות הזאת‬
‫עבורו ועבור פרארי.‬
‫מצד שני, נראה לי שהקינן רגוע לגמרי.‬
‫הפסדנו במרוץ האחרון‬ ‫ב-1997, ב-1998 וב-1999.‬
‫זה יכול לקרות גם בשנת 2000.‬
‫שימו לב.‬
‫ארבעה אורות, חמישה אורות בגרנד פרי היפני.‬
‫הם יצאו לדרך! ‬ ‫מיכאל שומאכר חותך לאורך המסלול‬
‫ודוחף את מיקה הקינן אל הקיר.‬
‫אבל הקינן עושה זאת שוב!‬
‫הוא מוביל, כפי שעשה בשנה שעברה‬ ‫ובשנה שלפני כן.‬
‫חדשות נוראיות למיכאל שומאכר.‬
‫זהו הקינן, המוביל המרוץ,‬
‫עוצר בפעם הראשונה שלו בתום ההקפה ה-22.‬
‫מיכאל שומאכר כמובן, תופס את ההובלה.‬
‫והוא יודע שהוא מוביל כל ההקפה הזאת.‬
‫מיכאל בפנים. ג'יימס, אתה שם?‬
‫אכן כן, מרטין. והבנתי שמיקה הקינן‬
‫תדלק רק ל-13 הקפות. זה הכול.‬
‫7.4. קצת יותר דלק למיכאל שומאכר.‬
‫תראו את זה! הנה מגיע מיקה הקינן מימין,‬ ‫והוא יעבור ממש לפני מיכאל שומאכר.‬
‫כך שהסטטוס קוו נשמר.‬
‫המכונאים של מקלארן ‬ ‫יוצאים לקראת העצירה השנייה.‬
‫הקינן הוביל במרוץ.‬
‫הוא הוביל את המרוץ במשך זמן מה.‬
‫היה מצב שבו חיכינו שיסתיים בטיפול ברחבה,‬
‫והסתכלתי על המסלול וראיתי שמיקה יוצא.‬
‫הקינן, 7.4.‬
‫שתי ההקפות הבאות יכולות להכריע ‬ ‫בגרנד פרי היפני.‬
‫הנה רחבת הטיפולים. ג'יימס!‬
‫כן, תראה, ‬ ‫בהקפה הזאת הוא הוביל בחצי שנייה על הקינן.‬
‫יש לו יתרון של 26.8 שניות.‬
‫תיזהר, מיכאל. כשתצא, הוא יהיה שם.‬
‫אני אדריך אותך. אתה נראה טוב. זה נראה טוב.‬
‫זה נראה נפלא, מיכאל! כל הכבוד. פנטסטי.‬
‫רק תישאר על הכביש עכשיו.‬
‫מיכאל שומאכר חוזר למסלול,‬
‫והוא מקדים את מיקה הקינן.‬
‫הצופרים צופרים כי הם להוטים על פרארי‬
‫ביפן כמו ברוב המדינות האחרות.‬
‫האם הם מצליחים להאמין?‬
‫המכונאים של פרארי יוצאים החוצה‬
‫לקבל את הגיבור שלהם, מיכאל שומאכר.‬
‫מיכאל, אתה בשידור. ‬ ‫ספר לנו מה אתה מרגיש בשידור.‬
‫לעזאזל.‬
‫אתה נהדר, רוס!‬
‫כולכם.‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל! עשינו את זה.‬
‫תודה! תנו לקורינה נשיקה גדולה ממני.‬
‫עכשיו נראה אושר. תראו את זה!‬
‫מיכאל!‬
‫כשהוא סוף סוף השיג את התואר בשנת 2000,‬
‫כל הלחץ שנשא על כתפיו השתחרר.‬
‫והוא כבר לא הרגיש שהוא חייב למישהו משהו.‬
‫הוא נתן לפרארי את אליפות העולם שהם רצו‬
‫במשך יותר מ-20 שנה.‬
‫מאותה נקודה והלאה, הכול היה בונוס,‬
‫והוא נהג בחופשיות אחרי זה.‬
‫הוא נהג עם הלב. הוא נהג בלהט.‬
‫הוא נהג ברוגע,‬
‫"אני עושה מה שאני אוהב לעשות, ‬ ‫אבל אני לא חייב יותר כלום לאף אחד".‬
‫והוא שוב עלה לרמה אחרת.‬
‫היה מרגש מאוד לצפות במיכאל‬ ‫בגלל המהירות העצומה אליה הגיע.‬
‫זה היה סגנון‬
‫שהיה תלוי בריכוז מוחלט, מחויבות מוחלטת.‬
‫לקחת פנייה במהירות של 150 קמ"ש,‬
‫לדעת שהכישרון שלך יאפשר לך‬
‫לצאת מזה בבטחה, זה כישרון מיוחד.‬
‫למיכאל יש כישרון טבעי,‬
‫מהירות טבעית גבוהה יותר מכולם.‬
‫ומה שהיה כל כך מיוחד במיכאל‬ ‫הוא שהוא לא בזבז אותו.‬
‫הוא עשה כל שביכולתו לאפשר לעצמו‬
‫לנצל את הכישרון הטבעי שהיה לו.‬
‫מיכאל היה קצת חסר פחד, ואנשים ידעו את זה.‬
‫אני לא בטוח שהם יכלו לאתגר אותו‬ ‫ולהתחרות בו.‬
‫מיכאל לא חשב על זה‬ ‫כי הוא ידע מה הגבול שלו,‬
‫והחבר'ה האחרים חשבו,‬ ‫"זה קצת מסוכן", והיו מוותרים.‬
‫מיכאל לא וויתר.‬
‫הוא היה מקצוען, אבל גם הראה לנו שיש לו לב.‬
‫הייתה לו כריזמה של מנהיג,‬
‫וזו הייתה המתנה הגדולה שלו אלינו.‬
‫זו הייתה התרומה שלו לפורמולה 1.‬
‫מיכאל שומאכר זוכה ‬ ‫באליפות העולם השביעית שלו בפורמולה 1‬
‫ביום שהיה בהחלט עמוס אירועים‬
‫עבור מרוצי פורמולה 1.‬
‫זאת היסטוריה!‬
‫הוא האליל שלי מאז שהתחלתי לנהוג בקארטינג.‬
‫הוא השפיע עליי מאוד.‬
‫נהג המרוצים מיכאל שומאכר הוא הגיבור שלי, ‬ ‫המוטיבציה שלי לנצח במרוצים.‬
‫הספורט מרתק אותי,‬
‫ואני מכיר נהגי מרוצים אחרים,‬ ‫אבל לא היה אף אחד כמוהו.‬
‫היה יופי בגאונות הביצוע.‬
‫הביצועים שלו, הביצועים של הצוות.‬
‫לנצח באותה רמה שנה אחר שנה זה קשה מאוד,‬
‫וההוכחה לכך היא כמה שזה נדיר.‬
‫ומה ששומאכר והצוות השיגו‬
‫באותה תקופה, מ-2000 עד 2004.‬
‫לא לוותר למתחרים לרגע, ‬ ‫לא לאפשר להם בדל של תקווה,‬
‫זה היה פשוט מדהים.‬
‫הוא באמת הפך לבלתי ניתן להשגה.‬
‫אנשים מסתכלים אחורה‬ ‫על תקופות של דומיננטיות‬
‫וחושבים עליהן כעל תור הזהב,‬
‫וחמש שנות האליפות הרצופות אכן היו כאלה.‬
‫אנשים תמיד יזכרו את זה.‬
‫כשהלכנו איתם למרוצים‬
‫וראינו את כל המהומה,‬
‫ראינו כמה אנשים חשבו שהוא נהדר‬ ‫והעריצו אותו.‬
‫חשבתי שזה ממש נפלא.‬
‫וחשבתי,‬
‫- ג'ינה שומאכר, בת -‬
‫"כן, זה אבא שלי,‬ ‫ ואני ממש שמחה שהוא אבא שלי".‬
‫יש לי כבוד גדול לאבא.‬
‫- מיק שומאכר, בן -‬
‫תמיד היה לי כבוד אליו. יש לו נוכחות כזאת.‬
‫כשהוא נכנס לחדר, כולם משתתקים.‬
‫ככה אני זוכר את זה.‬
‫גם אני הייתי אחד מאלה שהשתתקו.‬
‫אבל כמו שאמרתי, הגיבור שלי נכנס לחדר.‬
‫אז בכל פעם שאני מסתכל עליו, ‬ ‫אני חושב לעצמי,‬
‫"כן, אני רוצה להיות כמוהו".‬
‫כוח, שלוות נפש מוחלטת.‬
‫בסוף השנה, החלטתי יחד עם הצוות‬
‫- מונזה, איטליה, 10 בספטמבר 2006 -‬
‫שאפרוש ממרוצים.‬
‫עליי להודות למשפחתי,‬
‫שתמיד…‬
‫תמכה במה שעשיתי.‬
‫בלי תמיכתם,‬
‫בלי הכוח שלהם,‬
‫לשרוד בעסק הזה ובספורט הזה, ולהופיע,‬
‫אני חושב שזה היה בלתי אפשרי, ‬ ‫ואני מאוד אסיר תודה.‬
‫פרשתי רק כי לא היו בי יותר להט ומוטיבציה.‬
‫הייתי עייף.‬
‫הוא מצא אקשן מסוג אחר.‬
‫הוא לא סתם ישב על הספה.‬
‫הוא היה צריך ללכת לכאן‬
‫וללכת לשם, עשה את זה ואת זה, ‬ ‫דבר אחד אחרי השני.‬
‫מיכאל היה חסר מנוחה.‬
‫לדוגמה, אם מזג האוויר היה טוב,‬
‫"אני יכול ללכת לצניחה חופשית!" ‬ ‫אבל לא קפיצה אחת, אלא 24 קפיצות.‬
‫אחרי שהוא עזב את פורמולה 1, ‬ ‫הוא חשב, "מה אעשה עכשיו?"‬
‫הוא שאל אותי, "מה כדאי לעשות?"‬ ‫ועניתי, "אני אנהג איתך בראלי".‬
‫אני לא כל כך טובה בקריאת מפות,‬ ‫אבל אני יכולה לנסות. והוא אמר, "אין מצב!"‬
‫- שטוטגרט, גרמניה, 25 בינואר 2010 -‬
‫אני חושב שהקאמבק של מיכאל‬
‫היה מתוך רצון אישי ורצון להגשמה.‬
‫לא היה לו מה להוכיח.‬
‫אבל ברור שהוא הרגיש שהוא צריך לנהוג,‬
‫והוא צריך להתחרות ולהצטרף למסע של מרצדס.‬
‫זה היה שלב חדש, גישה אחרת לגמרי מבחינתו.‬
‫הוא הבין שהוא יכול לחוות את פורמולה 1 ‬ ‫בדרך חדשה.‬
‫העובדה שלא היה יותר מתחרה באליפות העולם,‬
‫הייתה מרגשת עבורו.‬
‫והוא נהנה עד לשלב מסוים.‬
‫מעולם לא הייתי ברמה שלו‬ ‫מבחינת ביצועי נהיגה.‬
‫אבל אני יודע בהחלט שלקראת סוף הקריירה שלי,‬
‫השנה האחרונה שלי בגיל 37,‬
‫פערים שניסיתי לסגור, ‬ ‫נסגרו לפני שהספקתי להגיע.‬
‫כי אתה פשוט מתבגר. זה חלק ממסע החיים.‬
‫לעתים קרובות נשארנו בחו"ל בין מרוצים,‬
‫כי לא היה הגיוני לטוס בחזרה.‬
‫הוא אמר לעתים קרובות, "מה אני עושה פה?‬ ‫אני מתגעגע למשפחה. למה אני כל כך רחוק?‬
‫הבנתי שזה לא חשוב כמו פעם.‬
‫המשפחה שלי יותר חשובה עכשיו".‬
‫- מריבל, צרפת -‬
‫מיכאל שומאכר, הנהג המצליח ביותר‬ ‫בהיסטוריה של פורמולה 1, נמצא בבית החולים.‬
‫- 29 בדצמבר, 2013 -‬
‫מיכאל שומאכר נמצא כרגע במצב קשה.‬
‫זמן קצר לפני מה שקרה במריבל הוא אמר לי,‬ ‫"השלג לא במצב אופטימלי.‬
‫נוכל לטוס לדובאי ולעשות שם צניחה חופשית".‬
‫הגורל הוא בלתי צפוי.‬
‫הגורל היה בדרך כלל היה נחמד למיכאל.‬
‫אבל הפעם, למרבה הצער, ‬ ‫הוא נפל קורבן לחוסר מזל.‬
‫ב-29 בדצמבר 2013,‬
‫חייו של מיכאל ומשפחתו התהפכו.‬
‫חיי המשפחה השתנו לחלוטין מדקה לדקה.‬
‫אבא, מנהיג כל כך חזק, ‬
‫עם אישיות כל כך נהדרת,‬
‫וזה התפרק מדקה לדקה.‬
‫מעולם לא…‬
‫האשמתי את אלוהים במה שקרה.‬
‫זה היה סתם חוסר מזל.‬
‫כל חוסר המזל שיכול להיות לאדם.‬
‫זה תמיד נורא כשאומרים,‬
‫למה זה קורה למיכאל או לנו?"‬
‫אבל למה זה קורה גם לאנשים אחרים?‬
‫כמובן, אני מתגעגעת למיכאל כל יום.‬
‫אבל לא רק אני מתגעגעת אליו.‬
‫הילדים, המשפחה,‬
‫אבא שלו, כל מי שסביבו.‬
‫כלומר, כולם מתגעגעים למיכאל,‬
‫אבל מיכאל כאן.‬
‫שונה, אבל הוא כאן,‬
‫ואני מוצאת שזה נותן לנו כוח.‬
‫אנחנו יחד.‬
‫אנחנו גרים יחד בבית.‬
‫אנחנו עושים טיפולים.‬
‫אנחנו עושים הכול כדי לשפר את מצבו של מיכאל‬
‫ולוודא שנוח לו.‬
‫ולגרום לו להרגיש את המשפחה שלנו, ‬ ‫את החיבור שלנו.‬
‫לא משנה מה, אעשה כל שביכולתי.‬
‫כולנו.‬
‫כשאני חושב על העבר,‬
‫התמונות שקופצות לי לראש‬
‫הן בדרך כלל של ארבעתנו נהנים.‬
‫אני רואה תמונות שלנו‬
‫נוהגים במכונית קארטינג באחו.‬
‫אני רואה תמונות שלנו מטיילים…‬
‫עם סוסי הפוני, יושבים על הכרכרה.‬
‫הרבה רגעים‬
‫שיש בהם המון שמחה.‬
‫השיא תמיד היה כשהוא חזר הביתה.‬
‫זה היה ממש נחמד‬
‫כי הוא נהג לסבול אותנו במשך שעות‬
‫אחרי שחזר, למרות שבוודאי היה עייף מאוד.‬
‫אבל לא שמנו לב לזה.‬
‫פשוט שמחנו שהוא בבית.‬
‫כמובן שמאז התאונה, החוויות האלה,‬
‫הרגעים האלה,‬
‫שאני מאמין שהרבה אנשים חווים עם הוריהם,‬
‫אינם קיימים עוד, או קיימים במידה פחותה.‬
‫ולדעתי,‬
‫זה קצת לא הוגן.‬
‫אני חושב שאני ואבא‬
‫היינו מבינים האחד את השני בדרך אחרת עכשיו.‬
‫פשוט כי אנחנו מדברים בשפה דומה,‬
‫את שפת הספורט המוטורי.‬
‫ושהיה לנו עוד הרבה על מה לדבר.‬
‫ועל זה אני חושב רוב הזמן.‬
‫אני חושב כמה מגניב‬
‫זה היה יכול להיות.‬
‫אוותר על הכול תמורת זה.‬
‫כן.‬
‫אנחנו מנסים להמשיך כמשפחה‬
‫כמו שמיכאל אהב ועדיין אוהב.‬
‫ואנחנו ממשיכים בחיים שלנו.‬
‫"פרטי זה פרטי", כפי שהוא תמיד אמר. ‬
‫חשוב לי מאוד שהוא יוכל להמשיך‬
‫ליהנות מחייו הפרטיים‬
‫כמה שיותר.‬
‫מיכאל תמיד הגן עלינו, ‬ ‫ועכשיו אנחנו מגנים על מיכאל.‬
‫- הפקת סרט זה לא הייתה מתאפשרת בלעדיהם -‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬