Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ОРИГІНАЛЬНИЙ ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ ФІЛЬМ NETFLIX
Коли на кораблях посеред океану…
виникають проблеми…
тебе можуть просто викинути за борт.
Вам небезпечно працювати над цим фільмом.
Це дуже ризиковано.
Якщо боїтеся смерті — повертайтеся додому.
Мене звати Алі.
Це я.
Скільки я себе пам'ятаю,
мене зачаровували дельфіни та кити.
Моє захоплення океаном
почалося з перегляду документальних фільмів
таких авторів як Жак Кусто,
Девід Аттенборо та Сільвія Ерл.
Їхні фільми відкрили для мене новий світ,
сповнений красою,
кольорами та життям.
Я мріяв, що досліджуватиму наші розкішні океани,
як це робили вони.
Зніматиму неймовірних диких тварин,
що живуть під поверхнею води.
Після коледжу я працював над документалками,
але у 22 відчув, що час створити власний фільм
про наші неймовірні океани.
У них живуть до 80% мешканців Землі.
Більша частина океанів досі недосліджена,
і для мене вони стали невичерпним джерелом натхнення.
Але майже одразу після початку проєкту
моє романтичне бачення океанів повністю змінилося.
…у знайденого цього тижня на березі кита
у шлунку виявили понад 30 пластикових пакетів.
Уже 29 китів цього виду викинулися на європейські береги
за минулі 2 тижні.
Це найбільший показник за останні…
…викинувся на берег
у Великобританії. За останні дні ще четверо…
Коли з'явилися сюжети про китів, які викидаються на берег
навіть на узбережжі Англії, де я мешкав,
я був змушений побачити те, про що не здогадувався.
Дізнатися, як сильно ми впливаємо на океани.
Поява на берегах цих тварин із пластиком у шлунках
засмучувала мене не лише тому, що вони мають надзвичайний інтелект,
а й тому, що вони підтримують добробут усього океану.
Коли дельфіни та кити виринають подихати,
вони здобрюють фітопланктон — крихітні морські рослини,
які щороку поглинають у 4 рази більше вуглекислого газу,
ніж амазонські тропічні ліси,
та продукують до 85% кисню, яким ми дихаємо.
Тож у світі, занепокоєному зміною клімату,
захист цих тварин дорівнює захисту усієї планети.
Я вважав так: якщо загинуть дельфіни та кити,
загине і океан.
А якщо загине океан — загинемо й ми.
Мертвих китів було стільки, що майбутнє здавалося сумним.
Пластик заполоняв усі куточки Світового океану,
в якому також з'являлися величезні сміттєві плями…
1,6 МЛН КМ²
…на кшталт Великої тихоокеанської.
Сьогодні у океан щохвилини потрапляє повна вантажівка пластику,
який додається до 150 млн тонн, які вже є у воді.
Він розкладається на мікропластик, кількість часточок якого перевищує
кількість зірок у Чумацькому Шляху
щонайменше у 500 разів.
Вони потрапляють в організми усіх мешканців океану.
Наші океани перетворюються на токсичний суп із пластику.
Найгіршим стало те, що я теж був частиною проблеми.
Я підписував петиції і отримував розсилки новин про океан,
але нічого не робив для його захисту.
Тож я зробив те,
що зробив би кожен послідовник Жака Кусто.
Я оголосив пластику війну.
Я підтримував усі відомі мені фонди, що допомагали океану.
Я прибирав пляжі
і всюди носив із собою прибори та пляшку для води.
Ціль була проста:
світ має забути про пластикові щітки,
трубочки, прибори, пляшки, пакети
та інший одноразовий пластик.
Я не збирався зупинятися, допоки мене не почують.
-Seaside Fish and Chips. -Привіт, мене звати Алі.
Може, відмовитеся від пластикових трубочок?
Вони вбивають китів і черепашок.
Алло?
Я продовжував боротися з пластиковою чумою.
Це перший пляж. За годину
я зібрав три пакети пластикового сміття.
Тут є пакування від їжі на виніс,
прибори, трубочки. Усе є.
Я навіть знайшов Немо.
Йдемо далі.
Але куди б я не ходив
і скільки б не прибирав,
пластик лишався, а на березі з'являлися тварини.
ТЮЛЕНЯ
З часом
я задумався, чи дійсно це кращий спосіб врятувати океан,
і побачив ось це.
Японія підтвердила поновлення комерційного полювання на китів
і свій вихід із Міжнародною китобійної комісії.
Їхні китобійні кораблі вирушили до Антарктики минулого вівторка.
Токіо планує порушити світову заборону на вбивства.
Я побачив ці новини сьогодні вранці.
Японська влада поновлює китобійний промисел в Антарктиці.
Я знав, що дельфіни та кити гинуть через пластик,
але й уявити не міг, що вони стануть жертвами
індустрії, яка, як я вважав, залишилася у минулому.
Я дізнався, що з 1986 року діє міжнародна заборона на цей промисел.
Але декілька країн продовжують діяльність у тіні,
і найвідомішою з них є Японія.
Технічно дуже складно зафільмувати або взагалі щось зробити
з китобоями у Антарктиці.
Але я знайшов місце на півдні Японії,
де їхню діяльність можна спостерігати з берега.
У місті Тайджі
понад 700 дельфінів та малих китів щороку заганяють у бухту
та вбивають.
Я хотів дізнатися,
яку загрозу становить ця японська практика
у порівнянні з пластиком.
Я зустрівся з одним із активістів, який займається цим багато років.
РІК О'БЕРРІ ЗАСНОВНИК DOLPHIN PROJECT
Японський уряд старанно приховує це від людей.
Якби ви потрапили туди, не знаючи, як себе поводити,
могли б надовго опинитися за гратами.
Вони намагаються позбавитися тих, хто виступає проти
їхньої війни з дельфінами.
Варто вам приїхати у Тайджі,
як поліція одразу починає за вами слідкувати.
У готелі і всюди, де ви буваєте.
Члени якудзи, праворадикали,
представники влади, рибалки — усі налаштовані проти вас.
Вас прослуховують.
Телевізор фотографує вас у вашому номері.
Питаєте, що чекає на вас у Тайджі?
Знайте: усі ці люди слідкують за вами
і намагаються придумати,
як вас позбавитися.
Якщо це так ризиковано
і є інші загрози для океану
на кшталт пластику — навіщо їхати у Тайджі?
Приїхати туди з камерою — надзвичайно важливо.
Якщо не виправимо це…
БУХТА ТАЙДЖІ
…як ми врятуємо океан?
Якщо навіть з цим не впораємося.
Бухта розміром з футбольне поле.
У мене було багато запитань. Але починалося полювання,
і я знав: те, що відбувається у Тайджі,
допоможе мені краще зрозуміти, як врятувати океан.
Я міг залишитися вдома і нескінченно збирати сміття
або ризикнути і з'ясувати, чи існує серйозніша загроза.
Я залишив усі інші проєкти,
спакував обладнання, переконав свою партнерку Люсі поїхати зі мною
і, сповнений рішучості з'ясувати, що діється з океаном,
сів у наступний літак до Японії.
ТАЙДЖІ ПІВДЕНЬ ЯПОНІЇ
ПОЛІЦІЯ ТАЙДЖІ ТА НЕПОЗНАЧЕНЕ ПОЛІЦЕЙСЬКЕ АВТО
Куди ви їдете?
Ми щойно приїхали. Тимчасовий візит.
На відпочинок?
Так. Відпочинок.
Бережіть себе.
Дякуємо.
Що за маячня?
З того моменту нас всюди супроводжувала поліція,
спецслужби, копи під прикриттям
та берегова охорона. Куди б ми не пішли.
ГОТЕЛЬНИЙ НОМЕР У ТАЙДЖІ
Це поліція?
Так. Ходімо через запасний вихід.
ПАГОРБ ПОНАД БУХТОЮ 5:30 РАНКУ
Отже, ми прибули у Тайджі,
і вранці одразу вирішили піти до бухти.
Кораблі швидко почали виходити у море.
Десь близько 13. Їх не було кілька годин.
Повернулися вони у строю.
З вихлопних труб валив чорний дим.
Вони стукали жердинами по воді,
щоб залякати велику зграю дельфінів
і загнати їх у бухту, де я зараз знаходжуся.
Нереально розгледіти, що діється.
Багато плескоту.
Люди борються з дельфінами.
Вони не хочуть, щоб ми знімали.
Нас шукає поліція.
Ми намагаємося знімати у дуже складних умовах.
Загони дельфінів у Тайджі…
ЛОРІ МАРІНО ЗАСНОВНИЦЯ WSP
…підтримуються і фінансуються парками розваг, у яких є морські тварини.
Живий дельфін коштує дуже дорого.
Отже, вигідно ловити молодих дельфінів та китів…
ДРЕСИРОВАНИЙ ДЕЛЬФІН КОШТУЄ БІЛЬШЕ 100 000$
…та продавати їх у парки розваг.
У неволі, у бетонних резервуарах
вони позбавлені всього, що робить їхнє життя щасливим.
Вони не можуть робити те, що їм потрібно.
Плюс їх змушують робити те, чого вони не хочуть.
Я все життя любив ходити у ці місця,
але не думав про те, як туди потрапили тварини.
Побачивши зв'язок з китобійним промислом,
я пообіцяв собі більше їх не відвідувати.
Усі дні у Тайджі були однаковими.
Вихід кораблів у море, загін дельфінів,
вилов і масове вбивство членів зграї.
Знову і знову.
Ми не помітили, як пролетів тиждень,
але так і не зрозуміли, нащо ж вони їх вбивають.
Мертві дельфіни не виконують трюки.
Люсі, покажи, що ти з'ясувала.
Я підраховувала доступні дані.
У 2000-2015 роках на кожного спійманого дельфіна
приходиться мінімум 12 вбитих. Безглуздя.
Не розумію, чому їх вбивають.
Якщо це спонсорує індустрія вилову…
ТАМАРА АРЕНОВІЧ SEA SHEPHERD
…виникає питання: «Навіщо вбивати дельфінів,
яких не виловлюють?
Причин це робити майже немає.
М'ясо дельфінів непопулярне.
Чому б не випускати їх назад?»
Справа у тому, що їх вважають шкідниками.
Рибалки бачать у дельфінах суперників,
які їдять забагато риби.
Думають, що позбудуться них,
і риби для вилову буде більше.
Вбивство дельфінів — це реакція
на перевилов риби, що відбувається у Тайджі.
Якщо дельфінів дійсно звинувачують у перевилові,
бойкот парків з морськими тваринами це не виправить.
Ми вирішили відвідати місцевий рибацький порт
поруч із Тайджі.
КІІКАЦУРА ПІВДЕНЬ ЯПОНІЇ
Після приїзду ми швидко зрозуміли,
що це не просто рибацький порт.
Алі.
Що таке, Алі?
Це тунець.
Вони виловлюють тунця.
Ми натрапили на один із найбільших осередків вилову тунця у світі.
Сюди доставляють блакитного тунця,
найдорожчу рибу на Землі.
На ринку у Токіо одна з таких рибин була продана
більш ніж за 3 млн доларів.
ЗНИКАЮЧИЙ ВИД
Я про неї читав. Ця теплокровна риба — океанський гепард,
що прискорюється швидше, ніж Ferrari.
Але висока ціна прискорювала лише…
РИБНИЙ РИНОК У ТОКІО ЯПОНІЯ
…їхнє вимирання.
Сьогодні лишилося менше 3% особин цього виду.
Кілька десятиліть тому все було інакше.
Тут не лише блакитний тунець. Усі види.
Будь-які. Їх продають у всьому світі.
Ця індустрія оцінюється у 42 млрд доларів. І їй загрожує перевилов.
Тож вони звинувачують дельфінів.
Пояснення вбивства дельфінів тим, що вони їдять рибу, виявилося брехнею.
Насправді з дельфінів зробили крайніх,
звинувативши у перевилові.
Таким чином можна залишитися
у багатомільярдній індустрії
та позбавитися екологічної відповідальності.
Одна з найбільших компаній з вилову тунця
належить Mitsubishi,
що контролює 40% вилову рідкісного блакитного тунця.
Вона знаходиться у Японії,
і ми відвідали їхній головний офіс.
Ми хотіли б провести інтерв'ю.
Запитати, чому ваша компанія знищує зникаючі види,
і до чого тут вбивство дельфінів.
-Компанія відмовилася, тож… -Так.
Завжди відмовляєтеся?
Так, від усіх інтерв'ю.
Нас попросили вимкнути камери і негайно піти.
У рибацькому порту я помітив,
що тунець — не єдиний цінний вид, який туди доставляють.
Там було повно акул,
і їм усім відрізали плавники.
Вимкніть камеру!
Вимкніть!
Вимкніть камеру!
Чому ви проти зйомки?
Багатомільярдна індустрія акулячих плавників тісно пов'язана…
ПОЛ ДЕ ГЕЛДЕР ЗАХИСНИК АКУЛ
…з криміналом та мафіозними схемами.
Вони проти людей з камерами,
бо не хочуть висвітлення
усіх своїх темних справ.
У всьому світі акул вбивають заради плавників.
Їх доставляють у Азію — насамперед, у Китай —
для супу,
який є символом престижу.
Він не має харчової цінності або яскравого смаку,
але коштує від 100$ за порцію.
Після такого видовища
та вигнання з порту за зйомку
я мав дізнатися більше.
Ми з'ясували про дельфінів у Тайджі все, що могли,
і вирішили розібратися з акулами і дізнатися, який вплив
ця індустрія має на Світовий океан.
ГОНКОНГ
Короткий переліт через океан — і ми у Гонконзі,
відомому як місто акулячих плавників.
На вулицях їх було повно.
Вантажівки з ними зустрічалися на кожному кроці.
Ми спробували зняти їх зблизька,
але реакція була такою ж, як і раніше.
Ні! Йдіть звідси!
Не можна знімати?
Вдарите мене стільцем?
Добре, ми йдемо.
-Жодних фото? -Ні.
Чому? Чому ви знімаєте?
Чому фотографуєте?
У вас немає дозволу.
Видаліть фото.
Видаліть.
Знімати у місті акулячих плавників виявилося складно.
Нам довелося придбати приховані камери.
ПРИХОВАНА КАМЕРА
Я в дитинстві боявся акул.
Людям не варто боятися того, що в океанах є акули.
Треба боятися того, що їх може там не стати.
Акули підтримують рівновагу.
Сприяють добробуту екосистем та популяцій риб.
Не дають гинути рифам.
Якщо ми втратимо акул,
якщо їх винищать заради плавників —
океан стане болотом. Знаєте, хто зникне слідом за ними?
Ми.
Багато людей думають, що я точно не буду захищати акул.
СПРАВЖНІ КАДРИ 2009
На момент нападу я служив вже 12 років.
На антитерористичних навчаннях
у Сідней-Гарбор на мене напала акула.
Але знання розвіюють страх.
Довелося дізнатися про складне становище акул,
бо моя робота десять років була пов'язана
з їхніми зйомками.
Виявилося, що акули не менш важливі
для життя океану, ніж дельфіни та кити.
І вперше в історії
через нас їм загрожує зникнення.
Як і з блакитним тунцем, популяції акул зменшуються.
Популяції акул-лисиць, акул-биків та акул-молотів
зменшилися на 80-99%
лише за кілька десятиліть.
Це стало причиною неочікуваного зникнення інших видів.
Ми вивчаємо морських птахів десь з 1950 року.
КАЛЛУМ РОБЕРТС ОКЕАНОГРАФ, ПИСЬМЕННИК
Їхня кількість за цей час зменшилася десь на 70%.
Причина у тому, як вони харчуються.
АКУЛИ
Вони ніби пірнають у воду
і хапають біля поверхні малих риб.
Найкраще їм це вдається тоді,
коли риби-хижаки підганяють зграю
до поверхні, де її можуть дістати крячки.
Якщо ловити забагато хижаків,
вони не підганяють зграї, і птахам не вистачає їжі.
Через зниження кількості риби у океані
ми починаємо змагатися за неї з китами, дельфінами та птахами.
Так їхні популяції зменшуються ще більше.
Акули — суперхижаки. Верхівка.
ГЕРІ СТОКС СПІВЗАСНОВНИК OCEANS ASIA
Перший рівень харчового ланцюга.
Вони їдять другий рівень.
Його слабких та хворих представників.
Але якщо прибрати перший рівень —
другого стане забагато.
І другий рівень з'їсть третій.
Їх стане дійсно забагато. Вони знищать свою кормову базу,
тобто третій рівень, і їжі для другого не залишиться.
Тоді другий рівень зникне. Вимре.
І так буде з усім харчовим ланцюгом.
До найменших організмів.
Ми говоримо про порятунок і значення акул,
хоч і не всім людям вони подобаються,
бо вони надзвичайно важливі для океану.
У середньому щороку
акули вбивають біля десяти людей.
Для порівняння,
ми вбиваємо від 11 до 30 тисяч акул щогодини.
Складно повірити,
але майже половина з них — прилов промислових рибалок.
Їх вважають непотребом і викидають назад у океан.
Прилов — це усі морські мешканці,
виловлені з тими, чий вилов заплановано.
Я був шокований тим,
що мінімум 50 млн акул щороку
потрапляють у сітки
разом із нашими улюбленими морепродуктами.
Згідно з дослідженнями, до 40% виловлених істот
вважаються приловом і викидаються за борт.
Більшість вмирає ще до повернення у воду.
Суп з акулячих плавників — це півділа.
Проблема у тому, що споживання риби не краще,
або й гірше за індустрію акулячих плавників,
адже вона існує лише в Азії,
а рибу їдять у всьому світі.
Прилов — це невидимі жертви рибної промисловості.
К-Н ПІТЕР ХАММЕРСТЕДТ SEA SHEPHERD
Їх називають «випадковим виловом»,
але у цьому немає нічого випадкового.
Це враховано в економічних розрахунках риболовлі.
Дані про прилов, які нам доступні,
викликають занепокоєність.
Наприклад, в Ісландії за місяць
одна компанія виловила 269 морських свиней,
біля 900 морських котиків чотирьох видів
та 5 000 птахів.
І це лише одна компанія у маленькій частині Ісландії.
Якщо говорити про весь океан,
прилов у ньому просто величезний.
А ще гірше те, що ця згубна компанія
роками отримує визнання за стале рибальство
і має значок, який я завжди шукав
на морепродуктах — блакитну позначку MSC.
Я запросив на інтерв'ю представників установи, що їх видає,
але не отримав відповіді.
ІНІЦІАТИВА ООН ЩОДО МІНІМІЗАЦІЇ ПРИЛОВУ
Я знайшов більше сотні правил, що мали б обмежувати прилов.
Проблема у тому, що в океані
4,5 млн риболовецьких суден,
і влада майже не слідкує за виконанням цих правил.
Але з'ясувалося,
що є одна громадська організація,
яка намагається зайняти цю нішу.
Це група волонтерів, що плавають по світу,
ризикуючи собою,
щоб захистити океани і притягнути винних до відповідальності.
Природоохоронна група Sea Shepherd
потопила 13 китобійних та нелегальних риболовецьких суден
і протаранила ще 5. І все це — не завдавши шкоди жодній людині.
Близький контакт
з індустріями, що нищать океан,
дозволив їм зробити шокуючі відкриття.
Недавно ми з'ясували…
ЛАМІЯ ЕССЕМЛАЛІ SEA SHEPHERD
…що біля узбережжя Франції через прилов щороку гинуть до 10 000 дельфінів.
Це у 10 разів більше, ніж у Тайджі, і про це ніхто не знав.
Це відбувається мінімум 30 років,
бо французька влада вдало приховує проблему.
Люди люблять дельфінів і зазвичай не здогадуються,
що, споживаючи рибу, виносять смертний вирок
дельфінам біля берегів Франції.
Більшість людей не знають шокуючої правди
про те, що промислове рибальство — найбільша загроза для китів і дельфінів.
Щороку більше 300 000 китів та дельфінів
помирають у результаті прилова.
А як щодо позначок на кшталт «Безпечно для дельфінів» на тунці?
Проводячи у морі стільки часу, як я,
розумієш, що позначки завуальовують те, що там відбувається.
Ми ловили тих, хто вбивав 45 дельфінів,
щоб спіймати 8 тунців.
І те судно працювало на виробника з позначкою «Безпечно для дельфінів».
Я вже встиг дізнатися дещо шокуюче,
але це мене вразило.
Я не зміг підтвердити ці цифри
і скептично сприйняв це звинувачення Sea Shepherd.
Я вирішив зв'язатися з організацією, що відповідає за позначку —
Earth Island Institute.
Скільки дельфінів повинно загинути, щоб тунця позбавили позначки?
МАРК ДЖ. ПАЛМЕР DST / EII
Нуль. Один.
Якщо один загине — все.
Ви гарантуєте, що кожна банка безпечна для дельфінів?
Ні. Ніхто не гарантує.
Хто знає, що вони роблять в океані?
На борту є наші спостерігачі.
Але їх можна підкупити.
Чекайте… Часто там є ваші спостерігачі?
Не на регулярній основі.
Ніхто там не слідкує за тим,
вбивають дельфінів чи ні. Як знати, чи безпечно це для них?
Особливо коли вони платять тобі за позначку «Безпечно для дельфінів»?
Вони вірять тому, що каже капітан.
Дивляться записи. Там: «Я не вбивав дельфінів».
«Добре. Тримайте позначку.
З вас стільки-то грошей».
Хочу зрозуміти.
Спостерігачі рідко відвідують судна. Їх можна підкупити.
То ви не гарантуєте, що це безпечно для дельфінів?
Так. Так влаштована система.
То що робити людям, які хочуть захистити дельфінів?
Ми радимо купувати тунця з позначкою,
перевіреного Earth Island Institute.
Але гарантій немає.
Ніхто не може це гарантувати.
Але якщо це не гарантовано, чому «Безпечно для дельфінів»?
Ми можемо гарантувати, що безпечно.
Але ви сказали, що не можете.
Це не гарантовано, бо світ — це взагалі складна штука.
Конфлікт інтересів.
Так, конфлікт інтересів. І шахрайство.
Я працював у них і пішов.
Заробляв більше 100 000$ на рік.
Безкоштовне страхування життя. Його не купиш.
Я пішов через фальшиву позначку «Безпечно для дельфінів». Це не для мене.
Я не міг повірити у те, що почув.
Міжнародна позначка для морепродуктів
виявилася фальшивкою, бо нічого не гарантувала.
Тоді я почав думати, що ще вони приховують.
Навіть ті, хто говорить про пластик, не говорять про його…
ДЖОРДЖ МОНБІО ПИСЬМЕННИК, ЕКОАКТИВІСТ
…значну частину,
а саме про рибальське приладдя.
Ми часто чуємо про сміттєву пляму.
«Жах, правда? Наші вушні палички і пакети
у Великій тихоокеанській сміттєвій плямі».
Але 46% плями — це рибальські сітки.
Викинуті сітки значно небезпечніші
для океану, ніж наші пластикові трубочки.
Бо вони створені, щоб вбивати.
Це ж так очевидно. Чому ми про це не говоримо?
Чому навіть антипластикові ініціативи мовчать про сітки?
Як я міг не знати про це раніше?
Риболовні судна викидають купу сміття.
СІТКИ - БУЇ - МОТУЗКИ - ЯЩИКИ
Це серйозно.
Рибальське приладдя знаходять у найвіддаленіших куточках Землі.
Наприклад, на острові Гендерсон у Тихому океані
та на Шпіцбергені за полярним колом.
Я також дізнався, що у шлунках китів, які викинулися на британський берег,
найбільше було саме рибальського приладдя.
Але всі мовчали про цю величезну — розміром з кита — проблему.
Я дізнався, що у ярусному лові
використовують стільки волосіні, що можна 500 разів
обгорнути нею планету. Щодня.
У світі немає рибних промислів,
які навмисно виловлюють черепах,
але 6 із 7 їхніх видів знаходяться під загрозою.
Справа не у зміні клімату, не у забрудненні океану
і не у пластику. Справа у риболовлі.
Але про це ніхто не хоче говорити.
Знов-таки, якщо це правда — чому я про це не чув?
У новинах завжди робили акцент на трубочках.
Я вирішив подивитися дослідження.
У одному з них зазначалося, що близько тисячі морських черепах
щороку гине через пластик.
Але лише у США
250 000 морських черепах щороку ловлять, травмують
і вбивають риболовецькі судна.
Якщо черепаха з трубочкою у носі підірвала інтернет,
чому ці дані не потрапили у топ новин?
На сайтах провідних організацій,
виступаючих проти пластику,
було дуже багато закликів
не використовувати чайні пакетики
і жуйку.
Але там не зазначалося, що робити з рибальським приладдям,
яке взагалі не завжди згадувалося.
Натомість 99% матеріалів зосереджувалися
на пластикових трубочках, що вразило мене ще більше,
коли я дізнався, що вони складають 0,03%
усього пластику в океані.
Це наче рятувати амазонські ліси від вирубки
бойкотом зубочисток.
Крапля в океані.
Якщо рибальство — така загроза,
я хотів дізнатися, чому мовчить моя улюблена організація.
ДЖЕКІ НУНЬЄС PPC
Що PPC вважає основним джерелом пластику у Тихоокеанській сміттєвій плямі?
Мікропластик.
У Великій тихоокеанській сміттєвій плямі це він.
Останні дослідження показали, що ця сміттєва пляма на 46% складається
з рибальських сіток,
а інше сміття — це насамперед інше рибальське приладдя.
Це не більшість?
Ні, я б не сказала, що більшість
пластику там — це сітки.
Там багато усього. Суміш.
Але більшість — це більше 50%,
а рибальського сміття
у плямі більше 50%.
То хіба це не більшість?
Так. Якщо…
Якщо його близько 50%, то…
Так, пластикові сітки.
З цим показником кількості одного виду сміття ніщо не зрівняється.
Особливо засмучує,
що ці сітки пластикові.
Люди можуть зробити щось,
щоб позбавитися цих сіток?
Насамперед можна повністю
або частково перестати вживати рибу.
Дати популяціям відновитися.
Тоді не доведеться використовувати стільки матеріалів
для вилову риби.
Ви знаєте, чому цієї важливої інформації немає на вашому сайті?
Я не знаю. Я не займаюся сайтом.
Вам краще поговорити про це з Діаною.
Вона засновниця. Вона в курсі, у неї є…
Вона дасть кращу відповідь.
ДІАНА КОЕН ДИРЕКТОРКА PPC
Джекі сказала,
що одне з рішень проблеми із сітками
в океані — це відмова від риби.
Цікаво, чому це не зазначено на вашому веб-сайті.
Порада вживати менше риби?
Це не мій напрям.
-Не фокусуюся на цьому. Розумію вас. -Так.
Я не маю часу. У нас подія.
Можете вимкнути камеру? Дякую.
Мене не цікавить цей напрям.
Я не маю позиції щодо цього питання.
Я говорив про те, як люди можуть вплинути
на рибальські сітки в океані,
і Джекі сказала повністю або частково перестати вживати рибу.
Вона цього не казала.
-Казала. -Ні.
…повністю або частково перестати вживати рибу.
-Сказала. Вона… -Вона не казала не вживати рибу.
Я не розумів, що відбувається.
Чому таке просте запитання
викликало таку реакцію?
Я мав дізнатися, кому це вигідно.
Що я і зробив.
Усе стало зрозуміло.
PPC — ПРОЄКТ EARTH ISLAND INSTITUTE
Звісно, які там сітки.
Plastic Pollution Coalition —
та сама організація, що й Earth Island Institute.
Вони створили позначку «Безпечно для дельфінів»
і разом з рибалками просувають морепродукти.
Звісно вони не говорять про основну причину забруднення пластиком.
Ми абсолютно точно маємо використовувати менше пластику.
Але навіть якщо жоден грам пластику відсьогодні
не викидатиметься в океан,
екосистеми все одно будуть знищуватися,
адже найбільша проблема зараз — це промислове рибальство.
Воно завдає не лише більше шкоди,
ніж пластик,
а й більше, ніж забруднення під час розливу нафти.
Розлив Deepwater Horizon у Мексиканській затоці
був найбільшим у світі.
Величезні потоки нафти лилися
в океан протягом багатьох місяців.
Усі були приголомшені
загибеллю тварин на пляжах,
куди потрапила нафта.
Але насправді рибальство у Мексиканській затоці
знищує більше тварин за день,
ніж той розлив нафти знищив за місяці.
Великі ділянки були закриті для рибалок
через загрозу забруднення.
Мешканцям океану пішов на користь розлив нафти на Deepwater Horizon,
бо завдяки ньому їх не чіпали рибалки.
Складно повірити. Рибалка на маленькому човні.
-І така серйозна шкода. -Так.
То в чому справа?
Існує образ рибалок,
який з дитинства засів у наших головах.
Малий червоний човен
пливе по пінистому морю.
За штурвалом капітан Бьордзай. У нього сива борода і сяючі блакитні очі.
Капітанський кашкет.
Але насправді
це машина смерті.
Дуже ефективний
технологічний механізм.
Це надзвичайно потужні кораблі,
величезні рибальські судна.
Їхня ціль: винищувати тварин,
які є основою морського харчового ланцюга —
риб.
Я нарешті натрапив на потрібний слід, але мене виводило з рівноваги те,
що увага ЗМІ та всього світу до пластику і викопного палива
оминала індустрію, про яку ми майже не чуємо,
але яка має більший вплив на океан.
Я продовжив роботу і дізнався, що це стосується
і коралових рифів.
Учені прогнозують, що 90% рифів зникнуть до 2050 року,
але причиною цього зазвичай вважають зміну клімату.
Мало хто згадує, що риби відіграють ключову роль у житті коралів.
Екосистема рифів…
ПРОФ. КРІС ЛЕНГДОН МОРСЬКИЙ БІОЛОГ
…циклічна.
Випорожнення цих тварин — їжа для коралів.
Коли рибалки ловлять рибу,
страждає не лише вона.
Продукти її життєдіяльності
є їжею для коралів.
Без неї немає поживних речовин, що допомагають їм рости.
Рибальство — головна загроза для багатьох рифів світу,
від Близького Сходу до Карибів,
де зникли 90% великих риб, які щасливо жили там тисячоліттями.
Наші океани досягли критичної точки
і мені були потрібні чіткі відповіді.
Я хотів поговорити з тими, хто все життя захищав океан.
Першою стала жива легенда
і одна з моїх улюблених героїнь.
Я — Сільвія Ерл, океанографиня,
мандрівниця-дослідниця NG, засновниця Mission Blue
та Deep Ocean Exploration and Research.
Усі ці роки я була свідком змін.
Я застала
еру найвизначніших досліджень океану.
І, водночас, найвизначніших втрат.
З середини ХХ століття
людям вдалося позбавити океан
значної кількості його мешканців.
Згідно з прогнозами, у середині ХХІ століття,
якщо ми продовжимо у тому ж темпі, промислового рибальства не існуватиме.
У океанах просто не буде достатньо риби.
У середині 1830-х у Північному морі
рибальське судно могло ловити
одну-дві тонни палтуса щодня.
Сьогодні всі судна разом
виловлюють дві тонни палтуса на рік.
Кількість палтуса зменшилася більш ніж у тисячу разів.
Ми оголосили океану війну.
СІРІЛЛ ГУТШ ЗАСНОВНИК PFTO
Якщо виграємо — втратимо все.
Не виживемо на планеті з мертвим океаном.
Проблема у тому, що риболовля стала промисловою.
Ми знищуємо все з величезною швидкістю.
Промислове рибальство — це фактично масове браконьєрство.
Ми виловлюємо до 2,7 млрд риб щороку
та до 5 млн щохвилини.
Жодна інша індустрія
не вбиває стільки тварин —
та ще й диких, про яких ми далеко не все знаємо.
Через це деякі риби…
ПАЛТУС - ТРІСКА - БЛАКИТНИЙ ТУНЕЦЬ - ПІКША
…можуть вимерти.
Один із найбільш шокуючих фактів
повідомили експерти галузі, які порахували,
що нинішні темпи рибальства
призведуть до спустошення океану
вже у 2048 році.
Чим більше я дізнавався, тим гірше це виглядало.
Я починав розуміти, наскільки всі види
пов'язані одне з одним
та наскільки важливою є їхня роль для океану
та атмосфери нашої планети.
Звучить нереально,
але тварини, що рухаються вниз та вгору
у товщі води,
перемішують її сильніше,
ніж вітер, хвилі,
припливи та течії разом узяті.
Це має величезний вплив
на фізику, хімію
та біологію океану.
Усе це бурління води,
можливо, допомагає океану поглинати тепло з атмосфери.
Рух тварин…
ВІДЕО СТЕНФОРДСЬКОГО УНІВЕРСИТЕТУ
…спричиняє даунвелінг: тепла вода з поверхні змішується з холодною.
Цей процес потребує дослідження,
але знищення морських жителів може заважати йому
і сприяти збільшенню температури води.
Суть у тому,
що океани та їхні мешканці
впливають на клімат значно сильніше, ніж ми думали.
Виявляється,
мешканці океану вкрай важливі
для утримання вуглецю і запобігання
його вивільненню в атмосферу.
Ми розуміємо, що збереження та висадка дерев
допомагають з вуглекислим газом,
але найважливіше —
це підтримувати цілісність океану.
Ці величезні тварини —
та й малі теж —
забирають вуглець.
Вони секвеструють його, коли опускаються на дно океану.
Океан поглинає найбільше вуглецю на Землі.
Щоб зупинити…
К-Н ПОЛ ВОТСОН ЗАСНОВНИК SEA SHEPHERD
…зміну клімату, треба захистити океан. Треба просто його не чіпати.
Завжди порівнюю з космічним кораблем.
Земля — корабель, що мандрує галактикою.
Один оберт займає 250 млн років.
На кожному кораблі є система життєзабезпечення.
Вона надає нам їжу та повітря,
регулює клімат та температуру.
Цією системою управляє екіпаж землян.
Якщо вбити забагато його членів,
прилади будуть ламатися, а інженерів не вистачатиме.
Це відбувається з нами. Ми вбиваємо екіпаж.
Я з'ясував, що один із найголовніших членів екіпажу
нашого космічного корабля — це морські рослини.
Один акр цих рослин може зберігати
у 20 разів більше вуглецю,
ніж ліс на суші.
Насправді 92% світового CO2
зберігається в океані за допомогою рослинності —
водоростей і коралів.
Втрата 1% цієї екосистеми
дорівнює викидам 97 млн авто.
Вилов риби з океанів…
РІЧАРД ОППЕНЛЕНДЕР ПИСЬМЕННИК
…нагадує дефорестацію.
Ми не просто забираємо рибу.
Процес вилову та його методи знищують екосистеми.
ПОШКОДЖЕННЯ ВІД ТРАЛОВОГО ПРОМИСЛУ
Шкоди ще більше,
бо вона прихована від очей.
Траловий промисел —
найбільш руйнівний вид рибальства.
Ці сітки настільки великі,
що можуть охопити собор
або до 13 авіалайнерів.
Сітки тягнуть важкі грузи,
які пошкоджують дно, де раніше буяло життя,
а тепер залишається пустота.
Це наче зрівняти із землею
незаймані тропічні ліси Амазонки.
Навіть гірше.
Щороку ми втрачаємо 25 млн акрів лісів,
що дорівнює 27 футбольним полям щохвилини.
Водночас траловий промисел знищує
близько 3,9 млрд акрів на рік.
Це наче втрачати суттєво більше
4 316 футбольних полів щохвилини.
У підсумку за рік
це дорівнює знищенню ділянки суші
розміром з Гренландію, Норвегію, Швецію, Данію,
Фінляндію, Великобританію, Німеччину, Францію, Іспанію,
Португалію, Італію, Туреччину, Іран, Таїланд
та Австралію разом.
Де природозахисні організації? Чому вони це не розслідують?
Це ж так очевидно.
Прямо у нас під носом.
Індустрія рибальства знищує рибу
та усіх інших мешканців океану.
Куди вже очевидніше?
Але більшість організацій мовчать.
Вони не виступають проти цього.
Вони свідомо мовчать
про найголовнішу проблему.
Багато дослідників вважають,
що близько 30% океану повинні бути захищеними.
Але сьогодні
заповідні зони займають 5% океану.
І це обман. Більш ніж у 90% цих зон дозволено рибалити.
Тож насправді правила діють на території, меншій за 1% океану.
Ми часто чуємо від влади
про ці заповідні зони.
Якось міністра запитали:
«Оця заповідна зона. Як саме ви її додатково захищаєте?
Від промислового рибальства?» «Ні».
«Від видобутку нафти?» «Ні».
«То від чого ви її захищаєте?»
«Ми додамо обмеження
для каякерів».
Серйозно?
Для каякерів?
Це єдине, що вона придумала?
Це просто ганьба.
Заповідних зон із забороною рибальства майже не існує.
Популяції риб на межі зникнення.
Я почав замислюватись,
чи існує взагалі стале рибальство.
Я довго і наполегливо шукала приклад —
ситуацію, у якій масовий вилов відповідав би принципам сталості.
Його не існує.
Складно сказати:
«У деяких місцях рибалити можна,
а в інших — ні».
Бо хто це визначатиме?
Як дізнатися, рибу виловили нелегально
чи це сталий промисел?
Його не існує. Це неможливо.
Сталого рибальства не існує.
Риби просто недостатньо.
Зараз усе називають сталим.
Це не так. Це просто рекламний вислів.
Не погоджуєтеся з організаціями,
що радять обирати сталі морепродукти
заради захисту океану?
Абсолютно не погоджуюся.
Вони звертаються до більшості. Хочуть підтримки тих,
хто їсть рибу.
Та ж проблема була
зі Sierra Club. Я був їхнім директором.
Вони не хотіли засуджувати мисливство, рибальство та вживання м'яса.
Вони боялися втратити підтримку.
Мало кого цікавить вирішення проблеми.
Вони хочуть на ній наживатися.
Організацій багато. Зміна клімату,
охорона природи тощо. Це бізнес. Приємний бізнес.
Я зайшов на сайт Oceana —
найбільшої організації із захисту океанів.
Там не згадувалося обмеження чи припинення споживання морепродуктів.
Організація навпаки радить
їсти рибу тим, хто хоче її врятувати.
Oceana підтримує стале рибальство,
тож я зустрівся з ними, щоб розібратися, що це.
Що таке стале рибальство?
МАРІЯ-ХОСЕ КОРНАКС OCEANA
Це дуже змістовне питання.
Стале…
Чіткого визначення немає.
Ми не маємо визначення,
що означає «стале» для рибальства загалом.
То чи не заплутує це? «Вживайте рибу зі сталих джерел»,
але визначення терміну відсутнє?
Так.
Ні, споживачі зараз не можуть оцінити,
чи є риба екологічно сталою.
Є багато порад,
але споживачі дійсно не можуть прийняти зважене рішення.
Якщо ніхто не знає, що це значить, чи не буде більш ефективно
обмежити чи припинити вживання морепродуктів?
Чи не найкраще це рішення для океану?
Це…
Складно відповісти
на таке серйозне запитання,
зовсім його не обдумавши, правда?
Ми не маємо позиції щодо цього.
Нас ніколи про це не питали.
Це можна написати на сайті.
«Краще, що ви можете зробити для океану,
це вживати менше риби». Щось таке.
Моя віра в Oceana похитнулася ще більше.
Я був розчарований відсутністю відповіді
про стале рибальство.
Можливо, я отримаю відповідь від представників влади.
Зрештою, звернутися до них — це друга порада на сайті Oceana.
Я взяв високу планку…
ЄВРОПАРЛАМЕНТ
…і зустрівся з єврокомісаром із питань риболовлі та довкілля,
який працював над забороною одноразового пластику.
Що таке стале рибальство?
КОМІСАР КАРМЕНУ ВЕЛЬЯ
Уявіть гроші на рахунку.
У вас є капітал. Ви поклали у банк 100€.
Ці 100€, цей капітал
приносить вам відсотки.
Допоки ви берете відсотки
і витрачаєте їх,
не чіпаючи капітал,
цей процес буде сталим.
Коли почнете забирати капітал —
цикл перестане бути сталим.
За вашою аналогією у нас не просто борги перед океаном.
Це криза. Чи не перестати нам витрачати те, що не можемо собі дозволити?
Звісно, ми не можемо вдатися до інших крайнощів і сказати:
«Єдиний вихід — це перестати рибалити».
Ми не… Думаю, не можемо це зробити.
Ваш уряд вживає серйозних заходів для заборони одноразового пластику.
Але рибальство завдає більшої шкоди.
Чому рибалки заслуговують на особливе ставлення?
Так. Для мене сенс у тому, щоб не припиняти ловити рибу,
а зробити рибальство більш сталим.
«Зробити більш сталим» — це продовжувати те, що не працює,
і навіть не має визначення.
Було цікаво, як відсутність визначення
впливає на організації, які видають сертифікати — на кшталт MSC,
які так мені і не відповіли.
Ви про Marine Stewardship Council?
-Так. -Боже.
Що ж, поговоримо про MSC.
Що саме сказати? Вони видають сертифікати промислам
із неймовірними рівнями прилову,
які ігноруються, бо рівень вбивств
відповідає вимогам «сталості».
Але споживачам потрібно не це.
Вони хочуть знати, що жоден морський ссавець
чи птиця не загинули,
щоб на тарілку людини потрапила риба.
Позначка на банці
деколи не варта ні копійки.
Вони виставляють це так, ніби з'їсти
лосося зі сталого виробництва краще, ніж вбити блакитного тунця.
Це слугує виправданням для споживачів.
Але це ніби казати, що для екологічної сталості
краще вбити білого ведмедя, ніж панду. Насправді ж
обидва варіанти погані й не «сталі».
Як думаєте, мені колись вдасться поговорити з MSC?
Навряд чи це можливо.
У офісі зараз нікого немає.
Багато конференцій.
Після того, як нам багато разів відмовили телефоном,
ми вирішили відвідати головний офіс.
MSC ЛОНДОН
Мене звати Алі. Я місяцями намагався домовитися про інтерв'ю.
У мене є запитання про стале рибальство.
Чи можу я швидко з кимось поговорити?
Нам сказали чекати, доки вони когось знайдуть.
Налякані працівники півгодини переглядалися, а потім
нас попросили піти.
MSC знову нас відфутболили.
Головні експерти зі сталого рибальства
не хочуть зі мною про нього говорити.
Залишалося спробувати з'ясувати, кому це вигідно.
Я швидко виявив значний конфлікт інтересів.
Одним із засновників MSC
була корпорація Unilever,
яка займалася продажем морепродуктів.
І хоча безліч риболовних компаній вочевидь мали згубний вплив,
за більш ніж 20 років лише кільком відмовили у сертифікації.
Та найбільше шокувало те,
що більше 80% прибутку,
що становить майже 30 млн фунтів на рік,
вони отримували за надання логотипу.
Чим більше позначок вони видавали, тим більше заробляли.
Особисто я
ні за що більше не повірю цим позначкам.
Насправді інші спроби регулювати індустрію
теж були провальними.
Представників влади,
які мали спостерігати за рибальськими суднами,
вбивали у відкритому морі,
викидали за борт, як Кіта Девіса —
41-річного американського спостерігача,
який зник біля узбережжя Перу. Більше його ніхто не бачив.
У Папуа Новій Гвінеї
усього за 5 років зникли 18 спостерігачів.
У 2015 році на Філіппінах
спостерігачці на ім'я Гьорлі Алпахора
погрожували рідні рибалки…
«СМЕРТЬ»
…арештованого за порушення.
Незабаром до неї прийшли озброєні чоловіки
і жорстоко вбили її
пострілом у голову
на очах її двох малих синів.
Злочини рибалок
варто розглядати у контексті міжнародної організованої злочинності.
Синдикати, що займаються незаконним рибальством,
відповідальні також за торгівлю наркотиками,
торгівлю людьми та інші злочини.
Ті, хто втручається у їхній бізнес, ризикують власним життям.
А ще хай вас не дивує, на що здатні урядовці,
щоб не допустити розкриття
економічних схем,
що субсидують рибальство.
Субсидії — гроші платників податків, надані індустрії
задля штучного утримання низьких цін.
Усе більше країн
витрачають більше грошей, ніж отримують риби.
Якщо ви не їсте рибу,
ви все одно підтримуєте промисел,
коли платите податки.
Шокує те, що ми надаємо рибному промислу…
Д-Р КРІСТІНА ХІКС ЕКОСОЦІОЛОГИНЯ
…близько 35 млрд доларів субсидій.
Згідно з ООН, саме ця сума потрібна для вирішення проблеми голоду у світі.
Субсидії були створені, щоб забезпечити людей їжею.
За іронією долі,
зараз вони спричиняють нестачу їжі у багатьох регіонах, що розвиваються.
Рибний промисел ЄС десь у Західній Африці
відбувається завдяки субсидіям ЄС.
Місцеві бізнесмени не можуть конкурувати
з економічною могутністю
Європейського Союзу.
Насправді це продовження
пограбування африканського континенту.
Інтенсивне рибальство знищує не лише рибу,
а й економіку.
У США
до третини імпортованих диких риб
виловлюються — а отже і продаються — незаконно.
Нерідко їх крадуть у найбідніших країн, де тепер відбуваються війни за рибу.
СОМАЛІ СХІДНА АФРИКА
Однією з причин появи славнозвісного піратства у Сомалі
було незаконне рибальство.
Вони були рибалками,
які годували свої родини.
Але після початку громадянської війни
справжні пірати — закордонні рибальські судна —
вторглися у їхні води й стали красти рибу.
Вони буквально крали їжу
та змусили сомалійських рибалок шукати нову роботу.
Пограбування африканського узбережжя
відбувалося не лише там.
Sea Shepherd відважно вирішили припинити це,
співпрацюючи з урядами задля відстеження і арешту злочинців
у таких місцях, як Ліберія.
МОНРОВІЯ, ЛІБЕРІЯ ЗАХІДНА АФРИКА
Незважаючи на попередження щодо регіону, ми приєдналися до Sea Shepherd,
щоб побачити проблему власними очима.
Це насамперед міжнародні судна…
СТЕФАНО ТРІКАНІКО SEA SHEPHERD
…з країн, чиї власні запаси вже виснажено.
Тож вони йдуть далі, щоб це компенсувати.
Щоб збільшити вилов, вони використовують новітні технології.
АЛІСТЕР АЛЛАН SEA SHEPHERD
Ці судна діють незаконно.
Їхній вилов коштує величезні гроші.
Це наче золота лихоманка.
ДЖ. Ф. ДЖОНСОН КОЛИШНІЙ ЗАСМІНІСТРА ОБОРОНИ
Біля наших берегів коїться свавілля. Нещодавно ми вирішили діяти, щось робити.
Ми, військові, вирушаємо на ці завдання у повній готовності.
Ми знаємо про піратство.
Це дійсно небезпечне завдання.
174 КМ ВІД БЕРЕГА ЛІБЕРІЇ РИБООХОРОННИЙ ПАТРУЛЬ
Потрапивши сюди,
ми зрозуміли, чому океан біля Західної Африки
так заслуговує захисту.
Це один з останніх оплотів мешканців нашого океану.
Він просто кишить різноманітними дикими тваринами.
Безліч видів перетинають Атлантичний океан,
щоб опинитися у цих водах.
Притулок для парування та вигодовування. Найгармонічніше місце, яке я бачив.
Але представники іншого виду
прибувають у ці води з іншою ціллю.
Невдовзі ми побачили, як вистежують рибальські судна та потрапляють на них.
Тварини, яких я ще не бачив, помирали швидше, ніж я встигав віддати їм належне.
Під палубою коїлося таке,
що стало зрозуміло: ці кораблі
схожі на плавучі бійні.
Це трюм одного сейнера з кошелевим неводом.
Це верхівка айсберга. Він простягається через увесь корабель.
Тут, можливо, сотні тисяч риб.
Щоб потрапити на цей корабель, потрібна військова операція.
Ніхто не дізнається, як вони рибалять.
Продадуть як сертифіковану.
Не уявляю, як вимагати дотримання правил сталого рибальства
на стількох кораблях, що так далеко.
Не уявляю, як це можливо.
ЛІБЕРІЙСЬКІ ПРИБЕРЕЖНІ ВОДИ 3:30 РАНКУ
Саме вночі
у темряві процвітає незаконне рибальство.
Судна непомітно потрапляють у води інших країн
та крадуть їхню рибу.
Для Sea Shepherd це теж найактивніший час.
Так, йдемо до них на борт. Якомога швидше.
Прийнято.
Отже, Sea Shepherd щойно помітили корабель.
Видно на радарах.
Можливо, це злочинці.
Скоро дізнаємося.
Це був китайський траулер.
У трюмі величезна кількість незаконно спійманої риби.
Судно затримали і оштрафували.
Це лише одна перемога,
але вона чітко дала зрозуміти іншим кораблям,
що їхнє порушення закону матиме наслідки.
Після сходу сонця, коли судно готували до відправки у порт,
до нього наблизився човен.
Я пам'ятав попередження міністерства, але вони не були схожі на піратів.
Навіщо ризикувати життям у човні у відкритому морі?
Аж раптом я побачив це.
Вони хотіли їсти.
Ці люди споконвіку живуть
на цьому узбережжі.
Це їхній прожиток. Їхнє життя.
Коли ми дозволяємо поблизу промислове рибальство,
у них немає шансів на гарний улов.
Якщо він не зловить потрібну кількість
через те, що все забрало промислове судно,
доведеться плисти далі.
Вони тут без жилетів. Це небезпечно. Усе може трапитися.
Якщо випадеш з човна — все.
У працівників риболовних суден одна з найнебезпечніших професій.
Наприклад,
більше 4 500 американських солдатів
загинули в Іраку за 15 років війни.
За той самий період
під час роботи загинули 360 000 працівників риболовного промислу,
адже за підрахунками щороку гине близько 24 000 працівників.
У рибалок із Західної Африки
найвищий показник смертності
серед працівників рибного промислу.
Величезна кількість людей залежали від риби,
якої майже не залишилося.
Це стало причиною голоду не лише на узбережжі,
а й за 1 600 км від берегу.
То чим люди замінюють рибальство?
Полюють на диких тварин на суші.
Це не просто жахливо впливає
на життя звірів,
це сильно впливає і на людей,
бо торгівля м'ясом диких тварин
призводить до епідемій Еболи.
Можете перевірити, все це є у науковій літературі.
Крадіжка риби посилює
або спричиняє спалахи Еболи у Західній Африці.
Наша мандрівка добігала кінця,
і я замислився про альтернативні методи,
які допомогли б розібратися
з наслідками впливу рибальства на довкілля та людей.
Проблиском надії
стало рибництво.
Його заведено вважати дружнім до довкілля способом нагодувати світ
без проблем, пов'язаних із дикою рибою.
Жодного прилову, незаконного вилову,
пошкодження дна,
знищення рідкісних видів
та небезпечних умов праці. Саме те, що я шукав.
Багато людей роблять висновок,
що рибництво більш екологічно стале, ніж ловля у морі.
Насправді це не так.
Рибництво пов'язане з купою проблем.
Забруднення, хвороби. Також необхідно запитати,
що ж їдять ці риби.
А що їдять ці риби?
Виробники зазначають: щоб виростити 1 кг лосося,
потрібно 1,2 кг корму.
Але я з'ясував, що корм піддається серйозній обробці
і складається з рибного борошна та риб'ячого жиру,
виробництво яких потребує величезної кількості риби.
Господарство використовує у багато разів більше риби,
ніж може виготовити.
Отже, вилов — невід'ємна частина рибництва.
Ще більш шокуючою новиною
став розмір індустрії рибництва.
Сьогодні близько 50% морепродуктів
походить з таких ферм.
У величезних клітках в океані знаходяться десятки тисяч риб.
З Ліберії ми відправилися
до Великобританії, де Шотландія є одним із лідируючих виробників лосося.
СХІДНА ШОТЛАНДІЯ
Великі компанії не хотіли з нами говорити,
тож ми вирішили зустрітися з викривачами.
Лососева індустрія у Шотландії дуже могутня.
КОРІН СМІТ ЗАСНОВНИК ISSF
Йдеться про міжнародні компанії, які мають ресурси контролювати інформацію
та слідкувати за тим, щоб люди знали лише те,
що вигідно цим компаніям.
Щоб задокументувати проблеми,
я потрапив на одну з ферм.
Там я зняв найтяжчі випадки зараження морськими вошами,
що були зафіксовані.
Корін зміг зняти лосося, якого заживо з'їдають
морські воші.
Це — повсякденна реальність рибництва.
Сумно думати, що ці неймовірні створіння,
які мільйони років еволюції вчилися мігрувати через океан
та долати течію у річках, щоб досягти нерестовища, де народилися,
тепер змушені плавати по колу у власних випорожненнях.
Кожна лососева ферма у Шотландії виробляє стільки ж органічних відходів,
як місто з населенням 10-20 тисяч людей.
Уся шотландська лососева індустрія виробляє стільки ж органічних відходів,
скільки усе населення Шотландії. Щороку.
Я хотів зустрітися з активістом…
ДОН СТЕНІФОРД ЗАСНОВНИК SSW
…який висвітлює реалії рибництва.
НАЙБІЛЬША У СВІТІ КОМПАНІЯ З ВИРОЩУВАННЯ ЛОСОСЯ
І він узяв нас із собою.
Ми на лососевій фермі Marine Harvest.
І це гидота.
Отак смердить шотландський лосось.
Отут помирає лосось з ферм.
На шляху від ікринки до тарілки гине близько 50% лосося.
Смертність дуже висока.
Це характерно для вирощування лосося у клітках.
Ці рибини помирають від анемії,
ураження паразитами,
інфекційних хвороб,
хламідій та хвороб серця.
Умови жахливі.
Це аж ніяк не вирішення проблеми голоду.
Це даремна трата ресурсів.
Маячня з точки зору біології.
Сморід був просто жахливий.
Це не ті помаранчеві та рожеві риби,
яких я бачив у рекламі.
Вирощений на фермі лосось
був би сірим, якби йому у їжу не додавали барвники.
Фермери навіть можуть обирати відтінок,
як ми, коли фарбуємо стіни.
Можна обрати, наскільки рожевим буде твій лосось.
Не мені вам це розповідати,
але люди їдять сірого пофарбованого лосося.
Так ми знайшли справжнє шотландське чудовисько.
Але вплив рибництва на довкілля не обмежувався добробутом риб.
Одне з найважливіших середовищ Землі —
це мангри.
Мангрові ліси — надзвичайно важливий буфер проти штормів.
Вони захищають людей
від затоплень та навіть цунамі.
Але 38% світових мангрових лісів знищено
заради вирощування креветок.
Та найгірше для людей те, що креветки
напряму пов'язані з рабською працею.
Ми часто чуємо про криваві діаманти.
Це криваві креветки.
На цих свіжих кадрах рибалка з Південно-Східної Азії
потайки пише повідомлення дрону.
БУДЬ ЛАСКА, ПРИЙДІТЬ
СТІВ ТРЕНТ EJF
Рабство у морі — величезна проблема.
Думаю, дуже складно
назвати точні цифри,
бо ці люди намагаються не привертати до себе увагу.
Організатори цих знущань звісно не хочуть, щоб про них дізналися.
Наприклад, Таїланд.
У водах Таїланду, під його прапором близько 51 000 рибальських човнів.
Риби ставало менше, і вони шукали спосіб рибалити дешевше.
У такому випадку страждають ті, хто слабше.
Більшість цих човнів невигідно утримувати
без безкоштовної робочої сили.
Я й уявити не міг, що дійду до цього.
Складно повірити, що рибальство настільки жахливе.
Інформація в інтернете була суперечливою,
і я вирішив поспілкуватися
з інсайдерами індустрії на міжнародній закритій виставці.
Ми виготовили візитівки
неіснуючої компанії,
і це спрацювало.
Ми потайки зняли мою розмову
з представником тайської компанії.
Я проводив дослідження…
Дослідження?
І з'ясував, що тайські креветки часто пов'язані з рабською працею. Викрадення…
-Ні-ні! -Це неправда?
Ні, неправда!
-То це брехня? -Брехня.
-То рабства немає? -Ні.
Навіщо їм брехати?
Не знаю…
-Так. То це… -Бізнес, так? Бізнес.
Так, точно. Так, це бізнес.
Мене так дістали ці компанії та неурядові організації,
що займаються блувошингом, що я не знав,
що й думати.
Єдиним способом дізнатися,
чи існує рабство на рибальських суднах,
було особисто поговорити з колишніми рабами.
Чи варто мені переживати за свою безпеку під час цих зйомок?
Небезпека цілком реальна.
Я думаю, вам варто діяти на свій страх і ризик.
Ми бачимо, що там вбивають людей.
Тож дехто з тих, хто там працює — вбивці.
Вас можуть вбити. Це можливо,
якщо будете необережні та опинитеся у невдалому місці.
Можете стати жертвою
несправедливих дій правоохоронців,
яким заплатили. Тобто жертвою корупції.
Вам варто бути дуже обережним.
Правила безпеки, яких ви дотримуєтеся або не дотримуєтеся,
можуть врятувати вам життя або стати причиною загибелі.
БАНГКОК ТАЇЛАНД
Ми прибули у Бангкок,
маючи контакти реабілітаційного центру для втікачів.
Ми знали: знімаючи ці інтерв'ю
та висвітлюючи кримінальну діяльність,
ми ризикуємо собою та оточуючими.
ПЕРЕКЛАДАЧ
Не знімайте обличчя, мене можуть вистежити за те, що я вам допомагаю.
Ми могли лише схрестити пальці
і сподіватися знайти відповіді.
ПІВДЕНЬ ТАЇЛАНДА МІСЦЕ НЕ ПІДЛЯГАЄ РОЗГОЛОСУ
Спершу розкажіть, будь ласка,
як довго ви були на цих суднах?
Я провів у морі 10 років, 2 місяці і 2 дні.
Скажу чесно, мені було страшно.
Ніхто не міг піти з судна, за нами слідкували охоронці.
Я провів у морі шість років.
Було так тяжко, що тричі намагався вчинити самогубство.
Ми з капітаном випили і чудово провели час на суші.
Але на кораблі, коли корабель вийшов у море,
капітана наче підмінили.
Він робив вигляд, що ми не знайомі.
Ображав мене і знущався, наче ми не знайомі.
Лив на нас кип'яток, коли ми втомлювалися та хворіли.
Завжди бив залізним прутом, коли йому щось не подобалося.
Погрожував нам пістолетом.
На моєму кораблі
тіла вбитих іноді зберігали у морозильних камерах.
На моєму кораблі хлопці падали за борт і тонули.
Я ще довго бачив їхні тіла на поверхні води.
Було жаль їхніх батьків,
які не дізнаються про смерть сина.
Коли на кораблях посеред океану
виникають проблеми,
тебе можуть просто викинути за борт.
Правоохоронцям скажуть,
що тобі було погано і ти впав у воду.
Люди не бачать, як ми виловлюємо морепродукти,
вони просто хочуть їх споживати.
Величезна кількість морепродуктів отримується внаслідок рабської праці.
Вимушеної праці.
Я б хотів, щоб їх перестали підтримувати,
якщо це можливо.
Ви змогли б взяти нас на судно з рабами?
Чи це занадто небезпечно знімати?
Вам небезпечно працювати над цим фільмом і знімати кораблі.
Якщо боїтеся смерті — повертайтеся додому.
У цей момент поза камерою
нам повідомили, що треба негайно закінчувати,
бо сюди їде поліція.
Хтось повідомив, що ми знімаємо без дозволу,
і треба було негайно забиратися.
Сумно було так раптово їхати.
Я знав, що на рибальських суднах є хлопці, які вже не повернуться додому.
Ми ризикнули собою,
але я нічого не міг з цим зробити,
особливо враховуючи те, що у цьому задіяні правоохоронці.
АНГЛІЯ СПОЛУЧЕНЕ КОРОЛІВСТВО
Вдома я багато тижнів не чіпав камеру.
Я усвідомив усю тяжкість побаченого і почувався досить пригнічено.
Але задовго до цього
ми взяли квитки на Фарери —
невеличкий архіпелаг, де існував традиційний китобійний промисел.
Ми спланували поїздку, коли я вважав його однією з головних загроз для океану.
Після відкриття інших загроз та порушень людських прав
це здавалося кроком назад.
Але цей вид полювання під назвою «гринд»
ЗМІ нещодавно назвали сталим різновидом промислу через те,
що саме ці кити не були зникаючим видом,
і це полювання не шкодило довкіллю.
Я розпочав цей шлях саме через китів
і скептично сприйняв ідею цього «сталого» полювання.
Отже, ми вирушили у останню подорож — на Фарери,
щоб побачити полювання і поговорити з китобоєм.
ФАРЕРИ, ТЕРИТОРІЯ ДАНІЇ
У деякі роки полювання на китів відбувається лише кілька разів.
У інші — не відбувається взагалі.
Ми 10 днів терпляче чекали новин,
і от нам нарешті подзвонили.
Гринд? Далеко?
Добре.
Хваннасунд?
Як це пишеться?
Х-в… Так.
…с-у-н-д.
Так, знаю, де це. Добре. До зустрічі.
ХВАННАСУНД ФАРЕРСЬКІ ОСТРОВИ
ВАГІТНА САМКА КИТА
У всьому цьому хаосі
я нарешті зрозумів, що таке сталість.
Це коли щось може продовжуватися
нескінченно,
скільки б страждань це не спричиняло.
Насправді, гринд був максимально екологічно сталим процесом.
Але я почав думати, чи дійсно сталість —
те, чого варто прагнути для океану.
ЄНС МОРТАН РАСМУССЕН КИТОБІЙ
Я не відчуваю себе поганою людиною.
Хтось скаже: «Ти погана людина, бо вбив кита».
Я краще вб'ю одного кита, ніж 2 000 курей.
Це приблизно однакова кількість м'яса.
Якщо світ хоче забрати 2 000 життів,
а ми забираємо одне — можете нам подякувати.
У цей момент
я вважаю себе кращим за багатьох інших.
Вони такі:
«Ми вчора вечеряли лососем».
Так?
Чотири людини. Лосось.
Це дві-три вбиті рибини.
Як вам, подобається вбити двох лососів,
щоб повечеряти?
Я розумію людей, які кажуть:
«Не вбивай нікого, щоб поїсти».
Тих, хто їсть овочі, фрукти
та оце все.
Я це розумію.
Але не погоджуюся з тими, хто каже,
що гринд — це погано, а потім вбиває
або їсть інших тварин.
Для мене риба, курка та кит
мають однакову цінність.
Це одне життя.
І дехто каже, що не треба вбивати задля їжі,
але ми це робимо.
Я не міг у всьому з ним погодитися,
але китобій мав рацію.
Увесь цей час я розглядав риб
й інших мешканців моря з точки зору екологічного впливу,
але не думав саме про життя тварин та їхню здатність відчувати.
Мене вражає, що це питання взагалі звучить.
«Чи відчувають риби біль?»
Для вченого це очевидно.
У риб є нервова система.
Їм притаманні основні ознаки хребетних.
Вони здатні відчувати на такому рівні,
який найімовірніше не доступний нам.
Ми відчуваємо біль та дотики.
Але риби мають бічну лінію,
завдяки якій відчувають найлегші коливання води.
Тисяча риб рухаються, наче одна.
Дехто каже, що можна робити що завгодно, бо риби не відчувають,
бо вони не можуть усвідомлювати біль
чи передчувати небезпеку.
Ці люди просто не спостерігали за рибами.
Я думаю, так вони виправдовують
підступне ставлення
до невинних істот.
Це єдине можливе пояснення того,
що ми ставимося до риб
таким жахливим чином.
То ви не їсте рибу?
Я більше не їм рибу та інших тварин.
Група науковців ЄС
дійшла висновку, що риби відчувають біль і страх.
Як і у дельфінів з китами,
у риб є розвинуті соціальні зв'язки.
Вони навіть об'єднуються з іншими видами для пошуку їжі.
Учені впевнені: інтелект, пам'ять та чутливість цих тварин —
риб та навіть ракоподібних — робить їх більш схожими на нас, ніж ми думали.
Риби напевно першими розвинули чуття. Вони давно живуть на Землі.
ДЖОНАТАН БАЛКОМ ЕТОЛОГ
У них чудовий зір, слух, здатність відчувати дотик, запах та смак.
У них є больові рецептори
для болю фізичного, хімічного та теплового походження.
Ті самі три види, що і у нас.
Також є докази, що риби демонструють зацікавленість,
можливо — занепокоєність та страх, коли бачать, як інших риб забирають
та вбивають прямо біля акваріуму.
Це можуть бути родичі
або просто особини, яким вони симпатизують.
Також досліджується, як тварини приймають рішення демократичним шляхом.
У оселедців, наприклад, дуже цікавий спосіб комунікації.
Вони для цього пукають.
Якщо 60% оселедців у зграї пукають —
треба забиратися, що й не дивно.
Вони дійсно спілкуються таким чином.
Не можу не сміятися.
Це дійсно смішно, але мене вчили, що морепродукти важливі для харчування.
У мене були запитання.
Чого мені не вистачатиме без морепродуктів?
Д-Р МАЙКЛ ГРЕГЕР ПИСЬМЕННИК
Без морепродуктів вам не вистачатиме
токсичних важких металів.
Ртуті.
Ви вживатимете менше діоксинів і ПХБ,
оцих стійких органічних забруднювачів.
Морський харчовий ланцюг
має найбільшу концентрацію промислового забруднення.
Чиста риба?
Риба буває лише брудна та ще брудніша.
Це головне джерело діоксинів,
токсичних важких металів, ПХБ,
гексахлорбензолу,
пластику та антипіренів.
У рибі найвища концентрація чи не усіх цих забруднювачів,
бо це кінцева зупинка. Усі вони потрапляють у рибу.
Ртуть — це отрута.
Д-Р ДЖЕЙН ХАЙТАУЕР ПИСЬМЕННИЦЯ
Припустимо, ртуть з виробництва забруднює повітря або воду.
Вона потрапляє в організми бактерій та планктону.
А потім їх їдять малі тварини.
Малих риб їдять більші риби.
Фактично це називається біоакумуляцією.
Тож у рибі багато всього, не лише омега-3 жирні кислоти.
Шкода від цих забруднювачів часто перевищує користь нутрієнтів.
Рибу вважають кращим джерелом незамінних омега-3 кислот.
Д-Р МАЙКЛ КЛЕПЕР TRUENORTH CLINIC
Але люди не розуміють, що риби не виробляють ці кислоти.
Омега-3 виробляється клітинами водоростей,
і риби їдять ці водорості.
У тілах риб у результаті міститься саме DHA з водоростей.
Ми вбиваємо рибу і вичавлюємо з її плоті омега-3 у вигляді «риб'ячого жиру».
Але це ті самі жирні кислоти з водоростей.
Чому б не їсти водорості?
ДОМІНІК БАРНС ЗАСНОВНИЦЯ NEW WAVE FOODS
Навіщо посередники, якщо можна отримувати все напряму.
Ми заснували New Wave Foods заради океану. Ми створюємо нові рослинні морепродукти.
Смак нікуди не подінеться. Буде смачно.
Дуже. Але у них не буде холестерину,
не буду ПХБ,
ртуті та антибіотиків.
Отримуєте те, що потрібно від морепродуктів. Без мінусів.
Рослинні альтернативи —
один із найкращих варіантів подальшого розвитку.
Традиційне тваринництво,
вирощування корів та курей на суші має величезний вплив на океан.
Через стічні води індустрії виникають мертві зони.
Рибальство і рибництво не кращі.
Якщо ми знайдемо смачні і корисні альтернативи,
безпечніші для довкілля — які у цьому мінуси?
Я пройшов довгий шлях.
Став свідком жахливих руйнівних процесів,
але моє захоплення океаном лише посилилося.
Нові знання давали мені силу,
і я хотів швидше ними скористатися.
Я продовжував збирати сміття на пляжі…
WWW.DISRUPTMOVEMENT.ORG
…і почав проєкт із розслідування та висвітлення екологічних проблем.
Поява стількох рослинних альтернатив
усім видам морепродуктів, які я лише міг собі уявити,
РОСЛИННА «РИБА»
переконала мене, що найкраще, що я можу щодня робити
для захисту океану
та його прекрасних мешканців — це просто
їх не їсти.
Якщо будемо захищати їх, менше рибалити,
відновлювати той самий баланс
та здорові екосистеми,
у них є непоганий шанс пережити прийдешні складні часи.
Надія є,
бо морські екосистеми
швидко відновлюються, якщо надати їм можливість.
Рифи оживатимуть,
повертатимуться неймовірні зграї риб,
кити знову припливатимуть до наших берегів.
Це реально.
Ми можемо це зробити.
Перспективи відновлення океану
та дикої природи просто чудові.
Але для цього необхідно
заборонити промислове рибальство на значній території океану.
Допоки уряди не готові діяти,
а індустрія залишається неврегульованою,
єдиний етичний вибір —
це припинити їсти рибу.
Ще не пізно скористатися нашим найкращим шансом
мати дім у цьому всесвіті.
Поважати те, що маємо. Захищати те, що залишилося.
Берегти все, що у нас є.
Більшість позитивних та негативних змін
в історії людської цивілізації
почалися з когось.
З когось одного.
Ніхто не може зробити все,
але кожен може зробити щось.
Іноді
сміливі ідеї призводять до великих змін.
Це те, що ми можемо зробити.
Це те, що ви можете зробити прямо зараз.
Подивіться у дзеркало. Розберіться.
Дійте.
Переклад субтитрів: Анастасія Дуб