Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jmenuju se Maca.
Je mi 29 let.
Z toho jsem 28 let žila jako zoufalec, ale vyvíjím se.
Stává se ze mě…
cool holka.
- Nemůžu! - No tak, Adri.
- Děláš si prdel? Buď všechny, nebo nikdo. - Co? Takhle je to dobrý.
Vypadá to jak velký kozy.
Spíš jako kozičky.
Upřímně, nikdy jsem neměla ráda bolest.
Nic nebolí tak jako pocit slabosti, i když slabá nejsi.
Tak do toho.
Tak jo. Věřím v lásku víc než v cokoliv jiného.
Věřím v Juliána, věřím v rodinu,
nedělní obědy s mou tchyní,
svatební výročí a opravdu věřím v naši hypotéku.
Teď není čas na hádky.
Adriana už ví, co si o jejím manželství myslím.
- Jo, líbí se ti to? - Moc.
Pojď ke mně, zlato.
Ne, mě neřeš. Udělej se.
Snaží se nás přesvědčit, že by mohla být asexuální.
Neměla by ses spokojit s málem jen proto, že už jsi řekla „Ano“.
Řekla jsem jí, že není asexuální ani omylem.
Je pravda, že některé kmeny na Papui Nové Guineji
používají tetování k vyvolání mrtvých?
V den, kdy Santi přešel ulici bez rozhlédnutí, spolu s Jimenou chodili.
To bylo před 11 lety.
Musím si vybrat mezi tím s trojitým foťákem
a tím s obrovskou pamětí.
Co myslíš?
Od té doby je posedlá Nesquikem a tím, že ho znovu uvidí.
Její poslední pokus přišel z Indonésie. Reinkarnační soli.
Santiho duch je na cestě za 200 dolarů plus poštovné.
Jime je přesvědčená, že se Santi objeví živý z masa a kostí,
takže ho hledá tam, kde to maso je.
Ale vždy udělají nebo řeknou něco, co by Santi nikdy neudělal.
A pak samozřejmě začne vše nanovo.
Taky nejsem dokonalá.
Chci být sebevědomější, silnější a nechci řešit, co si lidé myslí.
Ale dělám na tom.
Byla zamítnuta.
- No teda. - Jako vždycky.
Ber to jako cestu k rovnoprávnosti.
Ale je hezkej. To mi stačí.
Vídám ho jednou týdně.
Nechodíme do kina, na nákupy nebo na večeře, žádný takový sračky.
Po zbytek času si můžu dělat, co chci.
Mít vážný vztah je mentální černá díra.
Rozptyluje vás to.
Chodím sama se sebou a sex mám s ním.
Nechápejte mě špatně. Bývala jsem beznadějná romantička, ale pak…
jsem prozřela.
- Vypni to. - Cože?
Vypni to, sakra!
Dělej! Vypni to, než…
Co to sakra bylo?
Řekla jsem, že na tom dělám.
Je na hovno furt mluvit o chlapech.
Promluvme si o mně.
Pozor! Matcha se nesmí se sójovým mlékem smíchat. Sakra.
Dobrý den.
Zveřejnila jsem tu včera upravenou fotku s hashtagem #AdoptujNekupuj.
Andrés Sardá ti navrhne na to předávání šaty
a ODYSSEY tě nalíčí.
A já teď dokončuju tvoji řeč.
- Jakmile bude hotová… - Maco, co to má být?
- Tvůj čaj. - Říkala jsem ti o tom v hlasové zprávě.
- Hlasové zprávě? - Ano, zlato, hlasové zprávě.
Ve čtyři ráno.
Mám novou dietu. Žádné jídlo po dobu 20 hodin denně.
Co? Ženy v Kalkatě to dělají už celá staletí. Vypadají skvěle.
Jsi si jistá, že to dělají dobrovolně?
Co tím myslíš?
- To je jedno. Tak si ho dám já. - A nechci v okolí žádná pokušení.
Dobře? Takže když jsi se mnou, musíš dělat, že taky nejíš.
Ze solidarity.
A Maco, chci, abys nosila podpatky. To přece víš. Někdy mě fakt ničíš.
Nenosím podpatky, protože nechci mít puchýře
kvůli někomu, kdo mi platí načerno, nutí mě dělat o víkendech
a teď mě ještě nechá umřít hlady.
Co takhle trochu respektu?
Ještě zmiňme vřed, který se mi udělá ze všeho, co nedokážu říct Pipě,
mé nesnesitelné a tyranské šéfce.
Ale otroci si nestěžují, a to jsem pro ni v podstatě i já.
Začala jsem pro ni pracovat před rokem a půl,
kdy jsem si vůbec nevěřila.
Popravdě, nikdy mi nelhala.
Uděláš všechno, ale nikdo tě neocení.
Fotky, psaní, zavazování tkaniček.
Budu ti platit málo. Budu toho chtít hodně.
A rozbrečím tě.
Ale nebude to moje vina. Diagnostikovali mi psychopatii.
Takže mi asi ani nezáleží na tvých pocitech.
Kdy můžu začít?
Pipa je devátá v národním žebříčku influencerů.
Od loňska se posunula o 12 pozic.
- Pipo! - Pipo!
Přičítá to novému vintage filtru.
Ale myslím, že to má jiný důvod.
Pipo! Tady.
A cenu za Nejlepší komunikaci na sociálních sítích získává…
Pipa!
Děkuji.
Mockrát děkuji.
Jsem trochu nervózní.
Jeden jediný příspěvek může oslovit tisíce lidí.
Máme zodpovědnost a krásnou povinnost věci změnit.
Je to umění komunikace.
Děkuji všem svým sledujícím a vám všem tady.
Ze srdce vám děkuji.
Tu cenu bych teď nedržela bez pomoci…
mého povzbuzujícího séra Magické svěží světlo od Ophala.
K dostání za 25 eur v obchodech. Děkuji!
Do háje.
Haló? Je tam někdo? Má někdo tampón?
Ano. Mám něco mnohem lepšího.
Nosím to u sebe, abych to někomu dala.
Zkus to a uvidíš, že si to oblíbíš.
Zkouším kalíšek používat už čtyři měsíce, ale pořád mi to s ním nejde.
Tohle je moje značka, snadno se používají.
- Raquel? - Jo?
Raquel, to jsem já, Maca.
Maco, zlato. Jasně. Viděla jsem Pipu a vzpomněla si na tebe.
Ohledně toho kalíšku.
Chytni tu širší část špičkami prstů.
A půjde ti to mnohem líp. Uvidíš.
Dobře.
- Máš to? - Vteřinku. Zkusím to.
Tak jo.
Jo. Šlo to perfektně.
- Jsou skvělý, že? - Úžasný.
- Raquel. - Maco.
- Sluší ti to. - Gratuluju k tvé ceně.
Díky. Vždycky je fajn mít uznání.
- Jak se máš? - Přepracovaná, jako vždycky.
Pipa je taková diva.
Furt ti říkám, že s tvým potenciálem by se o tebe komunikační agentury měly bít.
Jo. Jen nevím, jestli je to to, co chci.
No, rozhodně se nechceš nechat využívat.
Ne, to rozhodně ne.
Je čas navázat nové kontakty.
- Postav se za sebe. - Pro mě? Vážně?
Zasloužíš si ji.
Díky.
Tak já mizím. Je tu hrozná nuda a já mám rande.
- Užij si ho! - Díky.
- Čau. - Čau.
Pipo!
Včera a den předtím jsem měla spoustu přesčasů, takže…
Takže?
Takže jdu domů. Budeš se muset vrátit sama.
A zítra přijdu v 11. Ne, ve 12.
Hele, zlatíčko.
- Co? - Podívej se na nohy.
Přijde ti to normální?
Požádám tě, aby ses hezky oblékla a zrovna dneska mě před všemi ztrapníš.
No, Conversky jsou zase v módě.
Jo, ale jen pokud je umíš nosit.
Chudinka. Je bezradná.
Fajn. Jsou drahé. A já tu práci potřebuju. Navíc si nemůžu dovolit dělat velké scény.
Holky, neuvěříte, co mi teď Pipa udělala.
Je fakt příšerná.
Byla jsem na WC a potkala tam Raquel,
tu skvělou influencerku, o které jsem vám říkala.
Raquel.
Do prdele.
Leo se vrátil.
A je s Raquel.
- Jak se jmenuješ? - Macarena.
A říkají ti Maco, nebo Macareno?
Maco.
Maca. To jméno se mi líbí. Na tebe, Maco.
- A jak se jmenuješ ty? - Jsem Leo.
Žádný přípitek na mě?
Byla to nejhlubší a nejvášnivější zkušenost mého života.
Od prvního pohledu.
Všechno to štěstí, které filmy slibovaly, vypadalo skutečně a nekonečně.
Dobře, řekni mi…
článek 66, bod dvě?
„Pokud existují dvě nebo více polehčujících okolností,
soud uloží trest, který je o jeden nebo dva stupně nižší
oproti trestu stanovenému zákonem.“
Maco, víš, že mi vadí, když to děláš.
- Ty mi vadíš. - Ne, ty mi vadíš.
- Jsi takový idiot. - Ticho.
Naše pouto bylo intenzivní.
Hodně intenzivní.
Připadalo mi, že to, co mezi námi bylo, bylo jedinečné
a s nikým jiným už to nikdy nezažiju.
Nikdy.
Ale jednoho dne zmizel.
Zničehonic opustil život, který jsme spolu plánovali.
Nikdy se mi neomluvil.
Prostě odešel.
A já se zasekla ve víře, že bez něj nebudu nikdy šťastná.
Co tady děláte?
- No tak. - Ale… Zavři dveře.
- Vůbec jsi nespala, co? - Tak jo. Kdo potřebuje kafe?
- Ne. - Ne.
- Maco, vstávej. - Vstaň.
- Pomoz mi, Adri. - Je mi fajn. Doopravdy.
- Ale… - No tak.
- A teď kalhoty. - Dobře. No tak.
- Nemůžeme se ještě trochu prospat? - Ne.
Dobře. Dáme si snídani.
Promiňte.
Sacharidy jsou dobré. Sacharidy jsou skvělé.
Zaklela jsem ho, aby se vrátil do Bostonu.
- A dostal filcky jako bonus. - Jsem v pohodě.
Holky, jsem v pohodě.
Toto jsi poslala ve čtyři ráno. Počkej, až uslyšíš, co jsi poslala v pět.
Tak jo.
Nebyla to moje nejlepší noc.
Leo…
Leo pro mě v životě hodně znamenal a zanechal ve mně pár problémů.
Děkuju.
„Problémů“?
Dobře. Měla jsem z něj podělané romantické trauma.
Ale teď vidím věci jinak. Chápu to.
Může za to naše nezralá společnost, kvůli které hlavně ženy věří na pohádky.
Tentokrát to zvládáš líp.
Někdo, kdo mi ublížil a ani se neomluvil, si mou pozornost nezaslouží.
Jsem pořád na cestě k získání sebevědomí. A tohle nic nemění. Nic.
Vypadal dobře?
Pořád má ten sexy zadek?
Ty jí pomáháš útěchou a já tím, že jí ukážu realitu.
Jime, jsem nová Maca.
Jsem Maca 2.0.
Věř mi.
Víš, že potřebuješ sprchu?
- Jo. Vím. - Jo.
Tak jo.
Mějte se, holky.
- Opatruj se. - A umyj se.
- Díky. - Seš mrcha.
- Čau, Maco. - Čau.
Věříš jí to o Leovi?
Měla 12 churros a horkou čokoládu. Je v pohodě.
To jako vážně? „Maca 2.0“?
- Adri, no tak. - Jime.
- Není ani Maca 1.5. - Lidé se můžou změnit.
- Fakt? - Jo.
Možná nás překvapíš a změníš se v sexuální maniačku.
Páni!
A co ty?
- Přemýšlela jsi o tom psychologovi? - Co?
Jime.
Jsi neuvěřitelná. Jime! Kam jdeš?
To není možný.
Promiň.
Je to naléhavé.
Moje záda.
- Hrozně mě bolí. - Jsi objednaná?
Ne. Stalo se to dneska. Takhle jsem se probudila.
Ať se na mě podívá ten, co zrovna vešel.
- Samuel? - Ano.
Jo, Samuel.
Teda, Samu.
Jsi jeho pacientka, příbuzná, známá?
Ne. Ještě ne.
Musíš se objednat. Neřešíme naléhavé případy.
Prosím, je to důležité.
- Máme plno… - Samueli! Musíš se podívat na moje záda.
Hrozně mě bolí.
- Nemůžu skoro chodit a ani cokoli dělat. - Jsi objednaná?
Není. Prostě přišla.
Zapiš si ji. Objednáme tě na první volný termín tento týden. Dobře?
Hej, uklidni se.
Rychle se na tebe podívám.
- Běž dál. - Fajn.
- Jestli přijde José Luis, ať počká. - Dobře.
Řekni mi, co tě bolí. Moc jsem to nepochopil.
Dobře. Takže, bolí mě celý záda.
Celý.
Od shora dolů.
I tady.
Tady to bolí nejvíc. Sotva si můžu sednout.
- Dobře. - Tady, na zadku.
Na kříži?
- Kříž, zadek, cokoli. - Tak se podíváme.
Dobře.
Můžu se zeptat?
Když zmíním jméno Santi Asenjo, říká ti to něco?
Kdo?
Jasně, když se někdo reinkarnuje, neví o tom.
Nevím, o čem to mluvíš. Tak ukaž. Počkej.
Když tady zatlačím, bolí to?
- Už nenaříkáš tolik jako předtím. - Ukaž.
- Bolí to? - Hodně to bolí.
- Dobře. - Jo, bolí.
I když si ho nepamatuješ, určitě se ti líbí stejné věci.
Musíš si pamatovat Aragornův meč v bitvě u Morannonu.
„Vybízím vás, stůjte, Muži východu!“
- Zhluboka se nadechni, jo? - Jasně.
Vydechni.
Do prdele!
Tohle je vše, co teď můžu udělat. Ať tě Marta objedná na tento týden.
- Máš špatný záda. - Jasně.
- Dobře? - Dobře.
A správně je to: „Vybízím vás, stůjte, Muži západu.“ Jo?
Jo!
Zdravím. Jak mohu pomoct?
Jak mohu pomoct já?
Ne, jak mohu pomoci já?
Co chcete?
- Máš problém s mými podpatky? - Ne. Nevykládej si to špatně.
Ty se nevykládej špatně, zlato. Vidím, jak mě soudíš.
Vůbec. Vždy jsem obdivovala lidi, co nosí podpatky.
Jasně. A teď mi ještě řekneš, že máš hodně přátel gayů.
Popravdě, jo mám. Mám jich spoustu. Omluv mě.
Typická falešná liberálka.
Pipo, máš nového asistenta?
Napadlo mě, že tě to naučí pokory.
Jen jsem stanovila podmínky.
Nevím, jak je to v Lavapiés, ale tady tohle dělá šéf.
A Luigi si téhle příležitosti vážně cení.
Takže jsi stážista? Platí ti?
Obdivuju její práci.
Víš něco o plánování výletů, organizování, kontaktování značek,
správě sociálních médií, tricích pózování, statistice,
dlouhodobém plánování, fotografii a úpravách?
Ovšem.
Máš sadu přežití?
Oboustrannou pásku? To je nutnost. Zvlášť u Pipy.
A tvoje jméno?
Tady jsou ty šaty.
Budeš vypadat úžasně, uvidíš.
Zavolej, kdyby něco.
Hele, říkala jsem si, zkoušeli jste někdy sex na parkovišti?
Parkoviště. Dobrý nápad.
Zkoušeli jsme tantru, převleky, dokonce i tu věc s provazy.
Nedávno jsme v baru předstírali, že se neznáme.
A fungovalo to?
Maco, co trojka?
Myslíš?
Proč ne? Mohlo by to být stimulující.
A co když se Julián do té holky zamiluje?
Nebo s chlapem? Co když se zamiluje do toho chlapa?
Co se děje?
Hele. Podívej se na to.
- Dobře. Nepanikař. Podívám se na to. - Vdávám se v sobotu.
Držím přísnou dietu. Nechápu to!
To je ze stresu. Neboj se.
No, tak teď jsem ve velkým stresu!
Ale v čem je problém?
Musím shodit dvě pitomý kila a za čtyři dny mám svatbu.
No, já myslím, že vypadáš skvěle.
Vážně. A tvůj snoubenec ty dvě kila určitě řešit nebude.
Nebo bude?
- Myslíš, že bude? - Jo.
Něco ti řeknu, jestli mu to vadí, tak začínáš špatně.
Proč?
Co se stane, až začneš mít vrásky?
Nebo tvoje tělo už nebude po prvním těhotenství stejné?
Jestli je to tak, myslím, že za to nestojí.
Je lepší si to uvědomit, než si ho vezmeš.
S tebou nic špatně není. On je ten problém.
Cože?
Je lepší být sama…
Maco! Počkej tady. V tomhle rozhovoru budeme pokračovat později.
Ne. Neboj se.
Odpoledne půjdeme k švadleně a za pár hodin to bude spravené.
Budeš vypadat úžasně. Uvidíš.
MAKARENA BARTUALOVÁ
VŠEM ZÚČASTNĚNÝM,
SEX?
- Maco. - Co?
- Proč nejdeme ke mně? - Ne.
- Jsem tu jak sardinka. - Ne.
Je to tam jak na studentský koleji a vždy tam začnu uklízet.
Co je to za výmluvu?
- Maco. - Co?
Možná nejsme na stejné lodi?
- To je jasný. - Cítíš ke mně něco?
- O čem to mluvíš? - Ne? Dobře.
Maco, zlato. Jak se máš?
V sobotu se otevírá moje výstava ekologického umění.
Budou tam média a spousta lidí z oboru.
Lidé, kteří by ti určitě nabídli práci.
A já bych byla ráda, kdybys tam byla.
No tak.
Myslím, že je načase Pipu opustit.
Dej vědět, jestli přijdeš. Pusu.
ROZHODNUTÍ NA HOVNO
Musíme jít.
Pokud je práce mojí hlavní prioritou, musím to pozvání přijmout.
Je to skvělá příležitost.
V žádným případě. Bude tam Leo. Najdi si práci jinak.
Já ty Raqueliny kontakty potřebuju.
Seš dost stará na to, abys věděla, že by to byla katastrofa.
Jde to i bez Raqueliných kontaktů.
Stará? Problém je v tom, že mi vždy nakonec řídí život Leo.
Nemyslím na sebe, abych řešila jeho.
Budu pořád při rozhodování o svém životě brát ohledy na něj?
Promiňte.
Maco?
Leo.
Co…
- Jsi tu s novou přítelkyní? - Cože?
Proč tady jsi?
Navazuju kontakty, abych mohla opustit svou posranou práci. Raquel je zlatíčko.
- Počkej. Jak znáš… - Ahoj.
Páni, vy dva se znáte?
- Jo. - Jo.
- Jo, byli jsme… - Jo, kdysi jsme spolu chvíli chodili.
- Tak to chci vědět všechna tajemství. - To není nutné. Určitě si mě nepamatuje.
Raquel? To je nádherný exponát. Kdo je autorem?
„Chvíli“?
Představím ti ho. Jasně. Chceš poznat toho umělce?
- Jasně. Jo. - Skvěle.
Díky.
Jak je? Bavíš se?
A ty?
A jak to, že tu hledáš práci?
Je to zvláštní.
Zvláštní je, že chodíš s influencerkou.
Takže jsi nešla na práva? Po všem tom učení trestního zákoníku…
Když je člověk mladý, často mrhá časem.
A co ty?
Tohle nevypadá jako místo pro bohémského filologa.
Jsem teď profesor na univerzitě. Vrátil jsem se do Madridu učit.
Leo státním úředníkem? Ať všechny tvé sny odpočívají v pokoji.
Jo, aspoň jsem nějaké měl.
Dobře. No, přeju ti, ať se ti daří na škole, s Raquel, se vším.
Maco, můžeme spolu mluvit jako dospělí?
Jasně. Samozřejmě, že můžeme.
Jak je zpátky v Madridu?
Skvělý. Našel jsem si byt v centru.
- Vážně? Kde? - V Chamberi.
- Páni. - Co?
- Když vezmeme, jak jsou na tom učitelé… - Mám definitivu.
Jsem ráda, že je tvůj život přímá cesta k úspěchu, žádné vzestupy a pády.
Slyším náznak sarkasmu?
Co tím myslíš? Já taky dospěla.
Jo? Já myslím, že ne. Tvé oči mi říkají, že ses vůbec nezměnila.
To ty ses nezměnil. Zničíš někomu život a vůbec se neomluvíš.
- Uběhne nějaká doba a jsme přátelé? - Už jsou to roky.
Přenes se přes to.
Co chceš, abych řekl? Že jsem blbec? Fajn. Jsem blbec a vždycky budu. Lepší?
Utéct jako zbabělec, tvoje specialita.
Je to fešák, co? Leo.
Jo, je to fešák. Znala jsi ho dobře?
- Ne. Byli jsme spolu jen pět let. - Pět let? Ale vždyť říkal…
Jo. Leo je nezávislý. Říká jednu věc a udělá druhou.
Co tím myslíš?
Aby bylo jasno, chci mu to zavařit,
protože není fér, že se mu v životě tak daří.
Ale taky chci zachránit ji.
Když se někdo řítí do záhuby, nevarovali byste ho?
Přála bych si, aby mi ten spoiler někdo ukázal. Sesterstvo.
No, zahodil mé srdce na zem, pak si na něm zatancoval,
dokud z něj nezbylo nic než podupaná kaše.
- Ale co se stalo? - Je to největší kretén, co znám.
Opustil mě jako nicku. Zničil mou budoucnost.
Dám ti jednu radu, Raquel. Utíkej. Uteč a už se nevracej.
Už jdu. Je pozdě.
Všechno v pořádku?
KINO EQUIS ZELENÝ ŽIVOT OD RAQUEL
- Jak se ti daří tenhle týden, Jimeno? - Skvěle.
Podařilo se mi vydat první encyklopedii paranormálních jevů.
To je skvělý, ale já myslel, jak na tom jsi se zády.
Moje záda?
- Nic moc. Bolí mě. - Dobře.
Výborně.
Otoč hlavu pomalu doprava.
Dobře. Teď doleva.
Dobře.
Věříš v lásku?
- Co je to za otázku, Jimeno? - Nevím. Normální otázka.
Normální otázka pro psychologa nebo tvoji kamarádku,
ale ne pro fyzioterapeuta.
Víš, proč jsem vlastně tady? Moje záda mě fakt bolí.
Ale co bych opravdu chtěla, je zajít si s tebou někam na pivo.
Jde o to, že s pacienty nechodím, Jimeno.
- Ale vždyť si rozumíme, Samueli. - Jo. To je pravda.
Takže?
Nevím. Bylo by divné, kdybychom spolu šli na pivo.
Proč? Je to jen pivo. Jen jedno pivo.
- Jen jedno pivo. - Jo.
- To zní dobře. - Jasně, že jo.
Dobře. Jedno pivo.
Jedno pivo a pak…
- A pak uvidíme, co se stane. - Přesně.
Uvidíme.
Nesměj se mi, ale fakt bych si teď dal Nesquik.
Cože?
Tak…
Přípitek?
- Na dnešní noc. - Na dnešní noc.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Pojď sem.
- Macarena Bartualová? - To jsem já.
TVOJE DŮSTOJNOST NA TEBE NEZAPOMENE
Upřímnou soustrast.
MILÁ MAKARENO,
UPŘÍMNOU SOUSTRAST KE ZTRÁTĚ TVÉ VŮLE.
S LÁSKOU, LEO P.S. JDI DO PRDELE
FAKULTA FILOZOFIE A LITERATURY
- Dobrý den. - Dobrý den.
Tak jo. Jdeme na to. Napíšete mi esej.
- Ano. - Ne.
Chci, abyste se zamysleli nad amour fou.
Šílenství lásky.
Myslíte tím, že někoho strašně milujete, že?
Zamilovat se, neschopnost rozeznat očekávání od reality.
Autoři z této doby popisují ženskou zkušenost s láskou jako…
mučivou.
Láska byla dokonce vyobrazená jako duševní porucha.
A možná to tak bylo.
Upřímně, od profesora literatury bych očekávala větší citlivost.
Co tady…
Prosím?
Hodně čtete a analyzujete,
ale vypadá to, že nechápete lidské emoce.
Promiňte, ale nebavíme se tu o mé emoční způsobilosti.
Jistěže ne. Nemůžete debatovat o něčem, co neexistuje.
Tak jo. Počkejte.
Mluvím o konkrétním období literatury 19. století.
Tím, že řeknete, že ženy byly šílené láskou, že?
Bez objasnění toho, že to pro ně není přirozené, bez kontextu.
Takhle je to v knihách. Tohle je hodina literatury, ne historie.
Tak byste měl zaujmout kritičtější a méně pohodlný přístup.
Má pravdu.
- Proč jste v mé třídě? - Jsem nová posluchačka. Koukněte se.
To není třeba.
Tohle nemá nic společného s mými osobními názory.
Vlastně jsem feminista a plně podporuji rovnost pohlaví.
Ale? No tak, chlape. Nesnažte se nás obalamutit.
Pokud uvádíte způsob, jak vysvětlit lásku, který je na úkor žen,
musíme ho odsoudit za to, že nás dovedl tam, kde jsme teď.
S problémy a s velkou kulturní zátěží.
- To je pravda! - Přesně tak!
Počkejte.
Můžete mi říct,
jak to, jak vysvětluji literaturu, souvisí s problémy, kterým dnes čelíte?
Kulturní tlak na romantiku nás nutí věřit,
že potřebujeme prvního šarmantního blba, kterého potkáme.
Přesně tak!
Hej! Nebojte se. Už se to tak často nestává.
Kdokoli s vámi je, uvidí, co jste zač a nechá vás.
Kašleme na tu vaši esej.
Do háje s ní!
Hej! Nemůžeme to nechat jen tak.
Pojďme na vedení katedry protestovat proti tomuto sexismu.
Neuron nepotřebuje testosteron!
Fajn.
Neuron nepotřebuje testosteron!
To nevadí.
Připomínám, že ten, kdo odejde, bude mít absenci.
A ta esej platí.
Co to s tebou sakra je?
Nejdřív řekneš Raquel tolik lží, že mi přestane věřit.
A to jsem ani nezačala.
A teď proti mně obracíš celou třídu. Proč?
A co ten věnec? To bylo hnusný a ty to víš.
Ten věnec…
Hele, Maco, musíme s tím přestat.
Je to absurdní. Nikam to nevede. A navíc… V našem věku je to…
Nesnáším, když se mnou mluvíš pohrdavě.
Jako by to byla moje vina, že mě to ranilo a že jsem tě tolik milovala, ale…
kéž by ne.
Zkus to pochopit.
Ale nevadí. Nemělo by mi na tom záležet.
Ale záleží.
A mně taky.
Protože koneckonců jen my víme, co k sobě cítíme.
Co jsme cítili, Leo. Nechápej to špatně.
Maco, přivádíš mě k šílenství, ale…
Chci tě políbit.
Tak to tě asi zklamu.
Taky mě chceš políbit.
Cítím to.
Jsi namyšlenej kretén. Přestaň ze mě dělat blbku.
Chtěl bych tě ojet, přímo tady. Na tom stole.
Samozřejmě, že bys chtěl. Moc.
Protože jsem ti očividně chyběla.
Jsi tak blízko, že cítím tvoji vůni.
Teď jsme si kvit.
Cože?
Dva, dva.
Nenávidím tě.
Hej, Maco, nebuď taková. To si teď děláme, ne?
Zrovna jsi mě ponížila před celou třídou.
To není to samé.
Maco…
MEZINÁRODNÍ STIPENDIA
Zkouším mu znovu volat.
Nejspíš uvízl v zácpě.
MACA
K PRONÁJMU
Maco!
Musíme projít milánským itinerářem.
- Bude tou dva intenzivní dny. - To teda jo.
Aktualizovala jsi moji relaxační aplikaci? Pokud ne, nenastoupím.
- Je to hotové. - To je skvělé, zlato.
Jak to, že nemáme čas na víc přehlídek?
Určitě je to tak dobře?
Je tu moc času na jídla.
Změň to, jak chceš, ale sprav to. Dobře?
Jdu na to.
Hele, Pipo, o tom, co se stalo tehdy večer na té akci.
- S těma botama… - Přejdi k věci, prosím.
Musíš mi prokázat trochu víc úcty
a neztrapňovat mě před svými přáteli.
- To jsem udělala? - Jo.
Moje trpělivost má své meze, víš?
Jo. Maco, víš, není lehké být mnou.
Dobře.
- Maco, co se děje? - To jsou turbulence. Klid.
- Běž se zeptat. - Fajn, už jdu.
- Vraťte se na místo. - Pardon.
Panebože. Já nechci umřít.
Nemůžu to zapnout.
Maco, bojím se. Jak si mě lidé budou pamatovat, když umřu?
Chci být ikonou.
Nádech. Výdech.
Maco, musíš to natočit. Dělej.
Rozcucháme mi trochu vlasy. Chci, aby to bylo šokující.
- Dobrý? - Skvělý.
Ahoj! Jsme v letadle, který by se mohlo zřítit.
Když se něco stane, vězte, že vás všechny miluju a myslím na vás.
A můžete nahrát video s hashtagem #VšichniJsmePipa.
Všichni jsme Pipa!
- Hotovo? - Jo.
Tohle nikdy neskončí.
Maco, mám strach.
Neuvěřitelný. Co tady děláš?
My vážně padáme, co?
V poslední chvíli myslíš na mě.
Ne na rodiče, Jime, Adrianu nebo světový mír. Jen na mě.
Myslím jen na to, jak moc tě nenávidím.
Faktem je, že myslíš jen na mě.
Můžu ti splnit poslední přání?
Pusu? Nebo si to můžeme rozdat na záchodě. Je to jen na tobě.
Co děláš?
Maco, otevři!
Maco!
Nedívejte se na mě tak. Zaslouží si to.
Poslední dobou jsi divná.
Po přistání zveřejni moje video.
- Ale přistáli jste bezpečně? - Jo, jen to bylo děsivé.
- Myslím, že to bylo astrální cestování. - Myslím, že jsi hyperventilovala.
Důležité je, že jsem ho zavřela.
Zmizel.
To je ten problém. Zavřela jsi ho, ale pořád tam je.
Měla jsi ho vyhodit z letadla.
Co se mezi vámi stalo posledně?
Na tom nezáleží. Bylo to naposledy.
Na naposledy.
- Na naposledy. - Na naposledy.
- A co vy? Co je nového? - A co ty? Jak jde život po trojce?
Fajn, ale nic zvláštního.
Nic zvláštního? Vážně?
Poprvé vyzkoušíš kundičku a to je vše, co řekneš? Co? To je nehorázný.
- Nebudu vám říkat detaily. - Měla bys!
Ne.
Takže s tou sexy holkou to bylo v pohodě.
Ale co s Juliánem?
Mám pocit, že se nám vrací do vztahu jiskra.
Vzrušujeme se.
Všechny ty hrátky nám prospěly.
Protože to bylo jen to. Hrátky.
Na to bych si nevsadila.
Opravdu jsem si myslela, že tě už omrzel, že to nespravíte.
- Že mě Julián omrzel? - Jo.
Holky, Julián je moje rodina.
Poslední, co chci, je opustit ho.
Zahodit život, který jsme vybudovali, hledat nové bydlení, fotit se na Tinder…
Ne, díky.
A co fyzioterapeut?
Nevyšlo to.
- Co? - Vždyť vám to šlo dobře.
Jo.
Ale pak se něco fakt pokazilo.
Jime?
Neuvěříš, co mi dal jeden z mých pacientů.
Není rozkošný?
Můžeš ho pojmenovat.
- Skončila jsi to, protože má rád křečky? - Fakt je má rád. Až moc.
Tohle je tvůj první vztah, který trval přes měsíc.
A sex byl skvělej.
Jo, ale…
má hrozně rád křečky.
Moc.
Adri, Santi to zjevně nebyl.
Musím hledat dál. Hotovo.
Musím čurat.
Šla tam brečet.
A jestli to tak bude dál, umře sama.
Nebo ne.
- Dobré odpoledne. Jimena? - Ano.
Můžu dál?
Jo.
Tohle ti na začátek stačí.
To předstírání asi nezvládnu.
Co si myslíš, že dělá herec? Sdílí příspěvky útulků a jí bezlepkově?
A navíc v resumé máš, že máš rád výzvy.
Myslel jsem jako hrát zdravotně postiženého nebo Nora.
To, co chcete, je šílené.
Santi si třikrát zlomil zápěstí na skatu.
- Jo. - Stačí ti to?
Opravdu tomu uvěří?
No, Jime má posledních 11 let složitý vztah s logikou.
Uvěří, že seš Santi. Pak se s ní navždy rozloučíš.
Vysvobodíš ji.
A uděláš dobrý skutek.
To mají herci rádi, ne?
Jo. Ale co když se zeptá na něco, co není v poznámkách?
Budeš improvizovat.
Jako herec seš na tohle specialista.
Nestresuj se tolik. Jsou to jen dvě rande a pak bude konec.
Takže? Kolik za to chceš?
Ježiši, nesnáším kokosky.
Je důležité, abys měl kokosky rád.
No, tak kokosky vám to prodraží.
Ten předposlední.
- Já mám radši ten poslední. - Vím, že většina lidí má radši Dvě věže,
ale já je viděl tak 20krát, takže mám jasno.
A předtím tě Tolkien nezajímal?
Úplně se mi změnil vkus. Je to šílený.
Od kdy?
Nevím. Asi tak před dvěma měsíci.
Ty soli.
A najednou jsem nemohl dostat z hlavy tvoje jméno.
„Jime Herrera.“ Takže jsem tě chtěl najít. Myslíš si, že jsem blázen.
Vůbec ne.
Co se ti stalo s rukou?
Jo, to. Měl jsem takové nutkání projet se na skateboardu.
Tak jsem si jeden koupil a pak… trojitá zlomenina. To mám štěstí, co?
Můžu se zeptat?
Jasně.
Řekni kapelu, město, druh sýra,
zvíře, které nesnášíš a epizodu Simpsonových.
Páni. Tak jo.
Takže. Kapela? Slipknot.
Edinburgh.
Ementál.
- Ta epizoda s Pinchym. - Ta je skvělá!
A hlodavci. Nesnáším je.
Kde ses schovával?
NAŠLA JSEM HO. JE TO SANTI!
Maco.
Jen se chci omluvit.
Za to, co se stalo v kanceláři a…
za všechno.
Odešel jsem bez vysvětlení.
Mýlil jsem se.
Moc.
A mrzí mě to, protože jsem ti nechtěl ublížit.
Vypadal jsi jistý svými rozhodnutími.
Ne, bylo to pro mě těžké,
bylo těžké žít bez tebe po mém boku, trápilo mě to.
Moc se omlouvám.
Opravdu.
Přátelé?
Dobrá.
Co tady děláš?
Komplikuju si život.
Dělala jsem část seznamu hostů,
a Raquel samozřejmě nemohla chybět.
Přidala jsem jí tam plus jeden. Ale modlím se, aby nepřivedla Lea.
I když teď předstírá, že je dospělý, nechci ho vidět.
Maco!
Zavolej Matea. Rozpadá se mi culík.
- Mám ho spravit? - Ne.
- Zavolej Matea. - Jdu na to.
Mateo…
Maco!
- Ahoj. - Ta kabelka je tvoje?
Pipa mi ji dala. Je z Milána.
Cítila se špatně kvůli tomu předávání, někdy je hodná.
Zlato, tuhle kabelku jí dali v showroomu.
- Nechtěla ji, prý na ni sahalo moc lidí. - Cože?
Chce se mi z toho všeho stresu brečet.
Nebreč. To nic.
Raquel, omlouvám se za to, co jsem řekla o Leovi.
To je v pořádku.
Vlastně pracujeme na lepší komunikaci
a zatím to jde dobře.
- To jsem ráda. - Co zajít společně na večeři?
- Ne. - Jo. Jako začátek nové kapitoly.
Je čas předstírat, že jsem dospělá.
- Jasně. - Přijď, s kým chceš.
Dám vědět příteli.
No nic, musím zavolat Mateovi, kadeřníkovi Pipy. Uvidíme se.
- Tak jo. Měj se. - Zatím.
Nemůžeš před ním utíkat celý život. Omluvil se, zklidnila ses,
nepřestala ses soustředit. Můžete být přátelé.
Přátelé? Děláš si srandu?
To nemyslíš vážně.
Budeme se teď kamarádit s Leem?
ROZHODNUTÍ NA HOVNO
- Ty je tam ale umíš házet, co? - Mnoho let praxe.
To vidím.
PROČ NEODEPISUJEŠ?
JSI NA MĚ NAŠTVANÁ? UDĚLAL JSEM NĚCO ŠPATNĚ?
Hele, mohli bychom jít v pátek na výstavu?
Jedna je v muzeu Reina Sofía, a já bych ji ráda viděla. Bude končit.
Jo, já nevím. Myslel jsem, že se vrátíme sem.
- Do skateparku? - Jo.
Ale ani jeden z nás to na prkně neumí.
Jo, ale mně se tu líbí, jsme tady s partou.
Santi to tu miloval.
A chtěl jsem sehnat trávu a pěkně se zhulit.
Já už trávu tolik nekouřím.
Maco.
Co to máš na sobě?
Pamatuj si, milujeme se, jsme šťastní,
stěhujeme se k sobě a seš hrozně inteligentní.
Jasně.
Hledáme něco ve čtvrtích La Latina nebo Barrio de Letras.
Ty se mi moc líbí.
Ale my jsme přemýšleli o stěhování mimo město, že?
- Jo. - Na venkov?
Leo se stříká repelentem, i když jen projíždí na M-30.
Pak je na čase, aby se s přírodou naučil žít.
- Znovu se spojit s Pachamamou. - Pachamama.
Pravda je, že je ve městě v poslední době hrozná kvalita ovzduší.
Ale když chcete žít v La Latině…
Děkuju.
Cokoli moje láska chce.
Coque, co přesně děláš? Kromě toho, že si necháš dělat pěkná tetování.
Díky. No, dělám od všeho trochu. Jsem DJ. Dělám podcasty, stand-upy…
- Stand-upy? - Jo.
Nájem se ve městě musel snížit, co?
A s čím vystupuješ?
- Jak se daří městským zahradám? - Počkej, neříkej mi to.
- Sexuální eskapády mileniálů? - Tys viděl moje věci?
- Máš super práci. - Díky.
A prý v této zemi nejsou žádní podnikatelé. Přípitek.
Zníš jako stařík.
To tak trochu jsem. V duchu.
Kolik ti bylo, když jsi začal nosit po domě župan? Deset?
To je trochu moc. To už je trochu moc.
- Vsadím se, že ho pořád nosíš. - Víš, co je moc?
Nikdo neví, kam ten župan zmizel. Záhadně zmizel.
Už se přiznej. Už jsou to roky.
- Ne. - Kde je?
Nevím. Musel skončit na stejném místě jako…
Jako co?
Na stejném místě…
- Jo. - Úplně jsem na to zapomněl! Vážně?
- Tam ne. - Na stejném místě?
Jo.
- Ne. - Ano.
Víš, proč jsem si to myslel?
Pamatuješ, jak nám tvoje máma přinesla lasagne? Teda myslím, že…
Opravdu nás zajímají městské zahrady, Raquel.
Protože chceme byt s balkonem.
To je důležité. Balkon.
Já nevím.
- Tak jsem si ho nepředstavoval. - Nesuď knihu podle obalu.
- Jasně. - Raquel se líbil.
To proto, že Raquel se líbí všichni.
- Opravdu se k sobě stěhujete? - Proč ne?
Já nevím, Maco. Neumím si tě s ním představit.
A tak teda s kým?
To je zajímavé. Tak nám dej vědět.
Hej.
- Vyrazíme? - Jo.
- Můžeme si to někdy zopakovat. - Jo.
- Brzy? - Brzy.
- Jo? - Jo.
- Čau. - Ahoj.
- To bylo super, co? - Co takhle drink?
Ahoj, Adri. Nechceš jít na oběd? Nevím, co mám dělat. Teda jako…
Potřebuju si promluvit a ty jsi z nás tří nejrozumnější.
Stavím se u tebe v obchodě v poledne, jo?
Krásko.
Maco!
Krása.
Než odejdeš, nezapomeň i na kabelky, jo?
Musím jít. Mám plány. Když zrychlíš, třeba skončíš před osmou.
- Tak jo. Užij si to. - Díky, zlato.
MACO, ROZESÍLÁM TVÉ ŽIVOTOPISY, DÁM TI VĚDĚT…
Ahoj.
- Jak víš, kde pracuju? - Trochu jsem se poptal.
Páni.
Promiň.
Poslední dobou se pořád omlouvá.
Hodí se to k němu.
- Zvu tě na večeři. - Přijde Raquel?
Jakože: „Chci, aby přišla.“
Ne. Jde o to, že píšu výzkumnou práci
o lásce v moderní literatuře a rád bych slyšel tvůj názor.
Něco rychlého.
- Něco na stojáka, jo? - Dobře.
Celkově se mi to líbí, ale… Nevím. Něco tomu chybí.
Něco jako?
Musíš do toho dát víc emocí.
Píšeš o těch příbězích jen v rámci teorie a analýzy, ale bez emocí.
Chápu. Takže?
Podívej se kolem sebe, ne jen na stránky v knize.
Kolem sebe?
Jo. Na lidi, které máš kolem sebe.
Na své vzpomínky. Své zkušenosti.
Víš, že přemítání o mém životě není moje silná stránka.
Máš hlad?
Též mi neodepisuje.
Určitě zase otročí u Pipy.
- Určitě. - A ty, jak se máš?
Skvěle.
No, skvěle…
nebo víc než skvěle. Nebo ještě víc než skvěle.
Vážně?
No, Santi Dvě je…
Nevím. Nemůžu to ani vysvětlit.
No, ale… Ty s ním pořád chodíš?
Jasně. Hledala jsem ho roky. Tak teď musím čelit následkům.
JORGE, TY SES S NÍ JEŠTĚ NEROZEŠEL?
NE
PROČ?
MILUJU JI!
Je to můj chlap. Stejně jako Julián tvůj.
- Jime… - Co?
Mám 50% slevu na svatební šaty.
- Máš zájem? - Skvělý plán!
- Že? - A za tři měsíce velká svatba!
No tak. Jdeme.
Kruci.
- Je to divný. - Co?
Jsi stejný člověk, ale hodně ses změnil.
Jak?
Vypadáš víc dospěle.
Mám pocit, že by to teď bylo jiné.
- Nechápej mě špatně. Nic nenaznačuju. - Jasně, že ne.
Já jenom, že Raquel vypadá tak šťastně a ty jsi takový klidný
a náš vztah byl úplně jiný.
Maco, taky jsme byli šťastní.
Mezi námi to bylo výjimečné.
Možná jsem to jen já, ale já mám hezké vzpomínky.
Jasně.
Potřebuju, abys to, co jsme zažili, brala jako hezkou etapu v životě.
Je pravda, že jsme si prošli i těžkými časy, ale bylo to úžasné.
Díky tomu jsme se stali tím, kým jsme dnes.
Já nevím, kdo jsem.
Jsi úžasná ženská.
A zlodějka županů.
Tvrdohlavá.
Dokážeš vyvolat studentskou vzpouru.
Máš neuvěřitelně krásné oči.
Ale hlavně tvrdohlavá.
Co tento dům? Systém na recyklaci vody, zahrada, solární panely.
Moc se mi líbí.
Jime, musím ti něco říct.
Je to zpráva od Santiho.
Jime, něco přichází.
- Od Santiho? - Jo.
Přichází, že…
jsi úžasná a rád s tebou trávím čas.
My dva si spolu rozumíme, že?
- Smějeme se spolu. - Jo.
Se Santim jsme se spojili právě přes smysl pro humor.
- Taky jsem vtipnej, ne? - Taky.
Sleduj.
„Lze v něm vidět věci, které byly, věci, které jsou,
a věci, které teprve mohou nastat. Ale to, co vlastně vidí…“
„Někdy ani ten nejmoudřejší nepozná.“
- Pán prstenů? - Jo.
- Jsem s tebou šťastná. - Já s tebou taky.
- Ale takhle už to dál nejde, Adri. - Já vím. Myslím na to každý den.
Já vím.
Musím jít.
Ahoj.
Není to tvoje vina.
S Raquel to nikam nevedlo.
Není to tvoje vina, ale…
od chvíle, co jsem tě viděl, na tebe furt myslím.
Kdyby šlo o romantickou komedii,
začal by teď pořádnej liják.
Maco, omlouvám se. Tohle nebylo v plánu.
Vím, že jsi furt naštvaná. Zasloužím si to, protože jsem byl idiot.
Kdybys odešla ty, zničilo by mě to.
Máš pravdu. Jsem kretén.
Jsem namyšlenej kretén, který někomu zničí život, aniž by se omluvil.
A přiznávám, že mě zraňuje vidět tě s někým jiným,
protože tě miluju.
Miluju tě.
Kdyby tohle byla vážně romantická komedie, skočila bych mu teď do náruče.
Existuju, jen když se na mě díváš.
- To neříkej. - Je to pravda.
I když se nedívám, existuješ.
Vidíš?
Pořád existuješ.
Hej.
Chceš mléko?
Jasně.
- To je kafe? - Ne.
- Mléko? - Jen mléko.
Jen mléko? Dobře.
Tohle je… Tak jo. Dobře.
- Tady, do Clarínu? - Jakej chceš.
- Tak jo. - Jo.
Ten kolíček ti sluší.
Vítejte ve světě Pipy.
Takže konečně uvidíme doupě bestie.
- Tady pracuješ, Maco? - Jo.
Tohle je neuvěřitelný.
- Jsi si jistá, že nepřijde? - Jo. Je o víkendu na Ibize.
- Páni! - Bylo by super, kdyby se už nevrátila.
- Nezapomeňte, ona mi platí. - Jo, já vím.
V jejím věku jsem ještě žila s rodiči a nechtěla se odstěhovat.
- Ahoj, holky. - Ahoj.
Co je tohle?
- Na ovívání tvého ega? - Ano, prosím. Jen trochu.
Opatrně. To by Maca splácela tak půl roku.
Tohle je šílený.
Ahoj, jak se máš? Jsem milionářka a dostávám prachy za fotky na Instagramu.
Adri, vypadám jak ona?
- To ujde. Chce to víc marnivosti. - Jo, ještě potřebuju ten make-up.
A tady je to nejlepší.
- Prosím, dámy. - Počkej. Můžeme si vyzkoušet cokoli?
- Jo. - To je síla.
Z téhle hromady si vemte, co chcete. Jsou to dárky, které neotevřela.
Budu brečet.
- Oh là là, comment ça va? - Mon chéri.
Maco. Maco, nejez, dobře? Maco.
Maco, nedýchej.
Jaktože nemám deset milionů sledujících. Za to můžeš ty, Maco.
Zlato, chci, abys nosila podpatky.
Vypadá to líp.
Sbohem.
Na nás.
A na to, že se dneska ožereme.
Na zdraví.
Teda páni, Adri. V těch šatech jsi dost sexy. Páni.
- Přesně. - Jo?
Nech si je.
- Co? - Fakt. Jsou tvoje.
Jako vážně?
Budou mi sedět sice jen chvíli…
Nezačínej s těmi svými nejistotami.
Holky, musím vám něco říct.
Už víte, že můj život potřeboval nějakou změnu.
Hele, Adri, nejdůležitější je přijmout to.
My s tím nebudeme mít problém.
Co se děje?
S Juliánem jsme se rozhodli udělat další krok.
Chceme se pokusit o dítě. Chceme dítě!
- Budu teta? - Možná i kmotra.
Co? Panebože!
No, tak to musíme oslavit, ne?
Určitě. Někde, kde je to skvělý jako tahle zpráva.
- Ano. - Znám úžasný střešní bar.
- Jdeme. - Má bazén. Bude se ti líbit.
Hej. Běžte dolů, já vás dohoním.
- Fajn. - Dobře.
Haló?
Bonsoir. Macarena Bartualová?
- Ano, to jsem já. - Volám z časopisu Good Mode.
Jsem Clément Dubois, redaktor časopisu.
Ano? Dobrý večer.
- Předpokládám, že jsi o něm slyšela? - Ano.
Raquel nám poslala tvůj životopis a skvělá doporučení.
Musím říct, že se nám tvůj profil moc líbí.
To je skvělé.
Potřebujeme někoho na novou mediální strategii časopisu,
někoho se zkušenostmi v sociálních médiích, a líbila ses nám ty.
- Měla bys zájem? - Mockrát děkuju. Nebudete toho litovat.
Dám do toho všechno.
Připojíš se k našemu oddělení komunikace.
Ale pracovat budeš v našem sídle v Paříži, ne v Madridu.
- Byla jsi někdy v Paříži? - V Paříži? Ano.
Mám vás moc ráda.
Miluju Paříž. Eiffelovu věž, pain au chocolat, croissanty.
Skvělé. Nástup je nutný co nejdříve.
Kdybys nám mohla dát vědět do dvou týdnů…
Dva týdny. Oui.
Nebo dřív, jestli chceš. Merci beaucoup, Macarena.
- Merci, au revoir. - Merci, au revoir.
Já vás tak miluju, holky. Vždycky budeme spolu, že?
- Vždycky. - Vždycky.
Páni, holky, vy jste nejlepší.
Miluju Lea.
- Cože? - Miluju Lea!
Co?
Miluju ho.
Když jsem s ním, je to jako…
Je těžké to vysvětlit.
Moje hlava exploduje.
Moje srdce taky.
Myslím, že cestuje zpátky v čase.
Maco, v jakém jsi roce?
Mají ještě MP3 přehrávače? Mají telefony s tlačítky?
Co tam máš za hry, Hada?
- Co? - Maco, zase jste se viděli?
Maco, po tom, co ti udělal?
Nezavřela jsi ho na záchodě? Co se stalo? Utekl?
Nechtěla jsem. Teda chtěla. Hrozně hezky voněl.
Ale nezapomněla jsem na to, co mi udělal. Ne.
Maco, podívej. Nechtěla jsi být silnější?
Co já sakra vím?
- Fajn, to stačí. - Ne.
- Měním písničku. - Adriano.
Adriano!
Hej. Nechal tě tu úplně zničenou. Je to tvůj kryptonit. Maco!
Nechalas nás kvůli němu. Mluvily jsme o tom.
Už to chápu. Proto necháváš Pipu, aby s tebou zametala.
Protože když se objeví, nic jinýho tě nezajímá.
Musíš s tím přestat. Teď. Hned teď.
Vím, co je pro mě dobrý a dělám pravý opak. A?
Stejně jako ty jsi posedlá tou holkou z trojky
a i tak chceš dítě s Juliánem, na kterém ti dávno nezáleží.
Zamilovala ses do té holky z trojky?
Já vás viděla.
- Naser si. - Viděla jsem tě. Byla jsi tak šťastná.
Úplně jsi zářila. A teď chceš mít dítě s Juliánem?
Nevím, jak to bude s Juliánem. Není to tak jednoduchý, víš?
Vážně se smíříš s málem jen ze strachu, že budeš sama? Riskuj trochu.
Říká ta, která se schovává za svým prvním přítelem, než aby šla dál.
Dobře, ještě nějaká tajemství, zmije?
Jo. Santi je mrtvý!
Přesně tak.
Všichni máme nějaký kryptonit.
A zdá se snazší ho někam schovat než mu čelit.
Tu noc jsme se rozhodly před nepříjemnými pravdami utéct
a hledat útočiště doma.
Jak to šlo s holkama?
Dobře.
Dneska je čas, ne?
Vzbuď mě brzo a dáme si rychlovku.
Ahoj. Co se děje? Vyděsila jsi mě, když jsi řekla, že je to naléhavé.
Jsi v pořádku?
Vezmeme se?
Bonjour. Clémente?
Ano, ale mám ještě tři dny na rozhodnutí, ne?
Dobře. Dám vám vědět v pondělí. Ještě řeším nějaké poslední věci.
Ano.
Merci. Merci beaucoup.
Koneckonců, nemám se tu tak špatně. Podívejte na ten byt.
Maco!
Kam jsi dala můj lilkový pásek? Proč nemůžu nikdy nic najít?
Už jdu!
Nabídli mi práci.
Je to pozice ve velmi dobrém časopise.
Vážně?
Je to skvělá příležitost.
Máš veliký talent, Macareno.
- Jo, ale… - S Pipou to nikam nevedlo.
Ale jde o to…
Jsem na tebe opravdu pyšný.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Chci být,
kýmkoli chci.
Miluju se.
Chci tě vidět volnou. Chci tě vidět silnou.
Chci tě vidět úplnou.
Úplnou.
A pokud bychom se ztratili,
znovu se setkáme.
Daleko.
A pokud se setkáme,
budeme mít jasno v tom,
co nás čeká.
Přijmout, přijmout, že vše může skončit.
Úplnou.
Ahoj.
Ahoj, zlato. Koupil jsem pro tebe kyselinu listovou, je v kuchyni.
Ptal jsem se v práci na otcovskou dovolenou a není problém.
Uvidíš. Zvládneme to.
Co?
Jime.
Jdeme na to rychle a je něco, co bych ti chtěl říct.
Co kdybychom to zkusili bez duchů?
Co?
Nejsem Santi.
Tvé kamarádky mě najaly, abych předstíral a rozloučil se s tebou.
Abys byla konečně volná.
Pak jsem k tobě začal něco cítit. Omlouvám se. Nechtěl jsem ti lhát.
Jsem idiot. Tak a je to. Řekl jsem to.
A řekly ti, co má a nemá rád?
To jsou mrchy, že?
Nesnáším kokosky a posraný elfy.
Já taky.
Přísahám.
A tohle je falešná sádra.
Nemůžu se dočkat, až tuhle sračku sundám.
Sakra. Ale seš herec?
Jo, to je pravda.
Hele.
Mám tě moc rád.
Pořád si mě chceš vzít?
Taky tě mám ráda, ale myslím, že bude lepší, když zůstaneme přátelé.
Já jen… Hele, musím jít.
Ale jestli se chceš kamarádit, jsem pro všema deseti, dobře?
Já nevím. Zavolej mi, jestli chceš,
a já se ozvu a zůstaneme v kontaktu.
Nevím. Uvidíme, co se stane.
Musím vyřídit něco důležitýho. Prom…
Jsem v pohodě!
Ahoj!
Jimeno, Samuel tam má pacientku.
Nic se neděje, Victorio. Klid.
Klid. To nic. Mám pustit hudbu?
PIVO?
Ještě dva kroky dopředu a nahoru. Perfektní. To je ono.
Počkej. Zavřu dveře.
A teď rovně.
Tak. Skvělý.
Počkej. Teď zahni doprava.
Trochu dál.
Ještě kousek.
Tady.
- Připravená? - Jo.
Vypadá stejně.
Ale co tady děláme?
Pamatuješ?
- Fotka z permanentky do bazénu. - Nechala ses fotit na našem druhém rande.
- Pamatuješ? - Jo.
Nosím ji pořád u sebe.
Protože jsem tě vždycky miloval.
A už tě nechci ztratit.
Znám tě tak dobře…
ale zároveň jako bych tě zrovna poznal.
Maco…
Chci, abychom tu spolu žili.
Chci s tebou každý den vstávat.
A chci…
s tebou každé ráno jíst na tomto balkoně.
A budeme každé ráno jíst na tamtom balkoně.
- Podívej na to přirozené světlo. - Je tak hezký. Líbí se mi.
A tady můžeme mít pracovnu.
S penězi to bude ze začátku trochu horší, ale myslím, že za to stojí, ne?
- Jdeme do toho? - Požádal jsi o stipendium.
Bál ses závazku. Víš to. Co to děláš?
- Zavolám, že to bereme. - Dobře.
Co to děláš?
Nemůžu tě vystát.
Tvoje minulé já nevypadá naštvaně.
Proč, Leo?
Proč to neřekneš, až skončím s voláním?
Proč mi neřekneš o stipendiu?
Mohli jsme jet spolu.
Když půjdu, neznamená to, že tě nemiluju.
Ptám se, proč ke mně nemůžeš být upřímný.
Protože se bojím.
- Čeho? - Nevím. Že všechno ztratím.
Myslíš, že to stipendium dostanu?
Potřeboval jsi jít sám.
To je ono.
To jsi mi nedokázal říct do očí.
Teď už to chápu, Leo.
Ona by to nechápala, ale já jo.
My jsme ten pár, co se dívá na váš byt.
- Řekni jí to. - Je skvělý.
Nevidíš, jak je nadšená?
Moc se nám ten byt líbí a…
Zlomíš jí srdce.
Dobře. Zítra…
Řekni jí to.
…dáme vám všechny informace…
Díky moc. Jste hodný. Díky.
Jsem tak šťastná.
Mám pracovní nabídku v Paříži a přijmu ji.
V Paříži?
Můžeš jet se mnou, jestli chceš.
A co moje hodiny?
Já vím, chápu.
Maco…
Je to kvůli Bostonu?
Ne, Leo.
Poprvé to s tebou nemá nic společného.
Něco se ve mně mění.
Roste to.
Něco se v tobě mění.
Cítím to.
Najdu světlo, aby osvítilo
všechny ty momenty.
Nechávám tu vše, co potřebuju.
A budu dále růst.
Děláš skvělou práci, Luigi. Je to úžasné. Je to fantastické.
Macareno, nevolala jsem ti. Co tady děláš?
- Odcházím. - Kam?
Pracovat pro tebe bylo doslova peklo.
Jsi nehorázně bezcitná a protivná.
A víš co, zlatíčko? Nikdy nebudeš pro nikoho ikonou.
Macareno, přestaň.
Co to dělá?
Na zdraví.
Máš padáka.
Dík!
Procházím se, uvědomění, svoboda.
Procházím se bdělá…
Ahoj.
Volala jsem vám, ale nezvedly jste to.
Vím, že jste volaly vy a já to nebrala, takže jsme blbky všechny.
Jen jsem vám chtěla říct, že se stěhuju do Paříže.
Opravdu.
Dostala jsem práci ve skvělém časopise.
A skončila jsem to s Leem.
Klapalo nám to, ale… Nemůžu teď myslet na něj.
Ale na vás myslím.
Je mi jedno, jestli chcete mít děti, nebo jste nekrofilky.
Stejně vás miluju.
Takže doufám, že jste na mě pyšné.
Zvládla jsem to. Jsem tam, kde jsem vždy chtěla být.
A přeju vám to samé, ať už chcete cokoli.
Ahoj.
Pojď dál.
Nezapomeňte, že jsme víc než naše rozhodnutí, dobré nebo špatné,
a že jsme se dostaly až sem spolu.
Doufám, že se naučím být sama. Už se toho nebojím.
Ale vím, že to bude těžké.
Vím, že vám můžu kdykoli zavolat
a že mě navštívíte a…
Mám vás moc ráda.
Už teď mi chybíte.
Zdravím.
Dobrý den.
Cítím se tu sama sebou,
taková, jaká chci být, neřeším, co si lidi myslí,
a jsem na sebe hrdá.
CHYBÍŠ NÁM!
- Selfie pro mé španělské přátele? - Jasně.
Hezký.
To se mi líbí.
V mém životě toho hodně chybělo, když mi nabídli tuhle práci.
Ale teď jsem přijala svou minulost, přítomnost a budoucnost.
Teď vím, že láska nemusí bolet.
Teď vím, že se musíš napřed naučit milovat sebe.
Teprve pak můžeš být opravdu připravená milovat…
a sdílet svou cestu životem.
Moment.
Kdyby tohle byla romantická komedie, tak by její konec vypadal takhle.
PODLE ROMÁNŮ OD ELIZABETY BENAVENTY
Překlad titulků: Veronika Holbová