Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jeg heter Maca.
Jeg er 29 år.
Jeg har vært en taper i 28 år, men jeg utvikler meg.
Jeg er på vei til å bli…
ei kul dame.
-Jeg kan ikke. -Kom igjen, Adri.
-Kødder du? Alle tre eller ingen. -Hva? Den er helt fin sånn.
Ser ut som to svære mugger.
Jeg vil heller si to småpupper.
Jeg har aldri likt smerte.
Ingenting gjør så vondt som å føle seg svak når en ikke er det.
Gjør det.
Ok, greia er… at jeg tror på kjærligheten mer enn noe annet.
Jeg tror på Julián, på vielsesattesten,
på søndagslunsjer med svigermor.
På bryllupsdager, og jeg tror virkelig på banklånet vårt.
Det er ikke tida for å krangle.
Adriana vet hva jeg mener om ekteskapet hennes.
-Liker du det? -Elsker det.
Kom hit, elskling.
Nei, ingen fare. Kom, kom.
Hun prøver å overbevise oss om at hun kan være aseksuell.
Du behøver ikke nøye deg med mindre bare fordi du sa "ja" en gang.
Ikke faen om hun er aseksuell, sier jeg til henne.
Er det sant at noen stammer i Papua Ny-Guinea
bruker tattiser for å påkalle de døde?
Jimena og Santi var sammen da han krysset gata uten å se.
Det er 11 år siden.
Jeg må velge mellom den med tre kameraer
eller den med sinnssykt minne.
Hva syns du?
Etter det har hun vært besatt av Nesquik og av å få se ham igjen.
Det siste forsøket kom fra Indonesia. Reinkarnasjonssalter.
Santis ånd er på vei for 200 dollar pluss frakt.
Jime er overbevist om at Santi vil bli til kjøtt og blod igjen,
så hun leter etter ham der det fins kjøtt.
Men de sier alltid noe Santi aldri ville sagt.
Og så er det på'n igjen, naturligvis.
Jeg er heller ikke perfekt.
Skulle ønske jeg var selvsikker, sterk og blåste i hva folk syns.
Jeg jobber med saken.
Det ble avvist.
-Jøss. -Som vanlig.
Bedre sånn. Gjør deg sterkere.
Men han er søt. Jeg trenger ikke mer.
Vi ses en gang i uka.
Ikke noe kino, shopping eller middag. Ikke noe av den skiten.
Dermed er jeg fri til å gjøre mine egne greier.
Å være del av et par, er som å bli slukt av et mentalt sort hull.
Det avleder deg.
Jeg dater meg selv og knuller han her.
Før var jeg en håpløs romantiker, ikke tro noe annet. Men så…
så jeg lyset.
-Slå av musikken. -Hva?
Slå den av, for faen!
Fort deg! Slå den av før…
Hva faen var det?
Jeg jobber med saken, greit?
Det er ræva å alltid snakke om menn.
La oss snakke om meg.
Se deg for! Matcha må ikke blandes med soyamelk. Faen.
God morgen.
Jeg la ut bildet jeg redigerte med emneknaggen "adopter, ikke kjøp".
Andrés Sardá tar seg av kjolen til prisutdelingen,
og Odyssey står for sminken.
Og jeg er straks ferdig med talen din.
-Så snart den er klar… -Maca, hva er dette?
-Teen din. -Jeg sa det jo. I en talemelding.
-En talemelding? -Ja, vennen, en talemelding.
Klokka fire i morges.
Jeg har endret diett. Ikke spise på 20 timer.
Hva? Kvinner i Kolkata har gjort det i århundrer. De ser flotte ut.
-Er du sikker på at de velger å faste? -Hva mener du?
-Glem det. Jeg tar den. -Jeg vil ikke ha fristelser i nærheten.
Greit? Så når du er med meg, må du late som du faster.
Solidaritetsfaste.
Jeg vil at du går med høye hæler. Det vet du.
Noen ganger er du bare for mye.
Jeg akter ikke å få gnagsår
for en som betaler meg svart, får meg til å jobbe i helgene,
og nå skal jeg sulte i hjel.
Hva med litt respekt?
La oss snakke om magesåret jeg får av alt jeg ikke våger å si til Pipa,
min utålelige og tyranniske sjef.
Men slaver klager ikke, og det er mer eller mindre det jeg er for henne.
Jeg begynte å jobbe for Pipa for halvannet år siden,
da jeg hadde null selvtillit. Hun løy aldri. Det skal hun ha.
Du gjør alt, men du får ingen ære.
Bilder, tekster, knyting av skolissene mine.
Jeg betaler veldig lite. Krever mye. Og jeg vil få deg til å gråte.
Det er ikke min feil. Jeg ble diagnostisert som psykopat.
Så følelsene dine… jeg vet ikke. Dem gir jeg blaffen i.
Skal vi sette i gang?
Pipa er nummer ni i den nasjonale rankingen av influensere.
Hun har gått opp 12 plasser siden i fjor.
-Pipa! -Pipa!
Hun tror det skyldes vintage-filteret.
Men jeg tror det skyldes noe annet.
Pipa! Her.
Og Beste kommunikasjon på sosiale medier går til…
Pipa!
Takk!
Tusen takk.
Jeg er litt nervøs.
Ett enkelt innlegg kan nå tusenvis av mennesker.
Vi har et ansvar for og en plikt til å endre ting.
Det er kunsten å kommunisere.
Takk til hver og en av mine følgere og alle dere som er her i dag.
Takk, av hele mitt hjerte.
Jeg hadde aldri vunnet denne prisen uten hjelp fra…
My Boost-Up Serum Magic Fresh Light fra Ophalo.
Tilgjengelig for 25 euro i varemagasiner. Takk!
Å, faen.
Hallo? Er det noen der? Er det noen som har en tampong?
Ja. Jeg har noe enda bedre.
Jeg har alltid en på meg for å gi bort.
Prøv den, du vil elske den. Bare vent.
Jeg har prøvd å bytte til kopp i månedsvis, men jeg får det aldri til.
Dette er mitt merke, og de er enkle å bruke.
-Raquel? -Ja?
Det er meg, Maca.
Maca, kjære.
Selvsagt. Jeg så Pipa, og tenkte på deg. Når det gjelder koppen:
Ta tak i den brede delen med fingertuppene.
Da går den inn mye lettere. Du vil få se.
Skal vi se…
-Klarte du det? -Vent. La meg prøve.
Skal vi se…
Ja. Den gikk inn helt perfekt.
-Det er noe annet, ikke sant? -Helt fantastisk.
-Raquel. -Maca.
-Så flott du er. -Gratulerer med prisene.
Takk. Alltid hyggelig å få anerkjennelse.
-Hvordan går det med deg? -Overveldet, som vanlig.
Pipa er en diva.
Med det potensialet du har, burde byråene slåss om å få deg.
Jeg vet ikke om det er det jeg vil.
-Du vil i hvert fall ikke bli utnyttet. -Nei, definitivt ikke.
Det er på tide at du får nye kontakter.
-Stå opp for deg selv. -Er den til meg?
Du fortjener den.
Takk.
Jeg drar. Dette er drepen, og jeg har en date.
-Kos deg! -Takk.
-Ha det. -Ha det.
Pipa!
Jeg jobbet masse overtid i går og dagen før, så…
Så?
Så… Jeg drar hjem. Du får komme deg hjem på egen hånd.
I morgen kommer jeg klokka 11. Nei, 12.
Å, vennen.
-Hva? -Se på føttene dine.
Syns du det er greit?
Jeg ber deg kle deg pent,
og akkurat i dag velger du å skjemme meg ut.
Vel, Converse er in igjen.
Ja. Hvis du er kul nok til å bruke dem.
Stakkar. Hun har ikke peiling.
De er dyre. Og jeg trenger jobben.
Og jeg har ikke råd til å lage noe stort drama.
Jenter, dere vil ikke tro hva Pipa gjorde.
Hun er faen meg den verste.
Jeg var på do og støtte på Raquel,
den influenseren jeg fortalte om, hun hyggelige.
Raquel.
Faen.
Leo er tilbake.
Og er sammen med Raquel.
-Hva heter du? -Macarena.
Bruker du Maca eller Macarena?
Maca.
Maca. Jeg elsker det navnet. Skål for deg, Maca.
-Og hva heter du? -Jeg heter Leo.
Ingen skål for meg?
Det var den dypeste og heftigste opplevelsen i mitt liv.
Fra det første blikket.
Lykken som filmene lovet, framsto som virkelig og uendelig.
Ok, siter…
artikkel 66, punkt to?
"Når det foreligger to eller flere formildende omstendigheter,
skal retten ilegge den straff som er mindre enn den
som er fastsatt av loven."
Du vet at jeg ikke tåler at du gjør sånn.
-Det er jeg som ikke tåler deg. -Nei, jeg.
-Du er så dum. -Hold munn.
Det var intenst mellom oss.
Veldig intenst.
Jeg følte at det vi hadde, var unikt. Det kunne aldri gjentas med noen andre.
Noensinne.
Men en dag forsvant han.
Helt plutselig forlot han det livet vi hadde planlagt sammen.
Han sa aldri unnskyld.
Han bare dro.
Jeg ble sittende fast, og trodde jeg aldri ville bli lykkelig uten ham.
Hva gjør dere her?
-Kom igjen. -Men… Lukk døra.
-Du har ikke sovet, har du vel? -Greit. Hvem trenger kaffe?
-Nei. -Nei.
-Opp med deg, Maca. -Opp.
-Hjelp meg, Adri. -Jeg har det bra, ok?
-Men… -Kom igjen.
-Og så bukser. -Kom igjen. Her.
-Kan vi ikke bare sove litt til? -Nei.
Kom. Vi skal ha frokost.
Unnskyld.
Karbohydrater er bra. Karbohydrater er kjempebra.
Jeg gannet ham, så han drar tilbake til Boston.
-Og får flatlus som bonus. -Jeg har det bra.
Jenter, jeg har det bra.
Denne sendte du klokka fire i morges. Og den klokka fem?
Greit.
Det var ikke verdens beste natt.
Leo…
Leo var en viktig person i livet mitt, som forårsaket noen smågreier hos meg.
Takk.
"Smågreier"?
Greit. Han ga meg et jævla kjærlighetstraume.
Men nå ser jeg ting annerledes. Jeg forstår hva som skjer.
Skylden ligger hos dette umodne samfunnet som får oss til å tro på eventyr.
Du tar det bedre denne gangen.
En som såret meg uten å si unnskyld, fortjener ikke min oppmerksomhet.
Jeg fortsetter på veien mot større selvtillit. Dette endrer ingenting.
Så han bra ut?
Har han fortsatt den faste rumpa?
Du sier at alt er greit. Jeg sier at helvete er løs.
Jime, jeg er den nye Maca.
Jeg er Maca 2.0.
Tro meg.
Du vet at du trenger en dusj?
-Ja da. -Ja.
Greit.
Ha det, jenter.
-Pass på deg selv. -Dusj.
-Takk. -Du er ei hurpe.
-Ha det, Maca. -Ha det.
Kjøpte du det hun sa om Leo?
Hun åt 12 churros og en kakao. Hun har det bra.
Seriøst? "Maca 2.0"?
-Adri, kom an. -Jime.
-Hun er ikke Maca 1.5 engang. -Folk forandrer seg.
-Å ja? -Ja.
Kanskje du overrasker oss og begynner å pule som en gal.
Oi!
Hva med deg?
-Har du vurdert å gå til psykolog? -Hva?
Jime.
Du er ikke til å tro. Jime! Hvor skal du?
Ikke til å tro.
-Unnskyld? -Det er et nødstilfelle.
Ryggen min.
-Det er ille. -Har du bestilt time?
Nei. Det skjedde i dag. Jeg våknet sånn.
Jeg må til ham som nettopp gikk inn.
-Samuel? -Ja.
Ja, Samuel.
Jeg mener, Samu.
Er du pasient, slektning, venn?
Nei. Ikke ennå.
Du må bestille time. Vi tar ikke nødstilfeller.
Vær så snill, det er viktig.
-Vi er fullbooket… -Samuel! Du må sjekke ryggen min.
Det gjør så vondt.
-Jeg kan knapt gå eller gjøre noe. -Vent. Har du time i dag?
-Nei. Hun bare dukket opp. -Registrer henne.
Vi gir deg den første ledige timen vi har denne uka. Ok?
Hei, ro deg ned.
Jeg kan ta en rask titt.
-Gå inn. -Ok.
-Be José Luis om å vente. -Greit.
Forklar hva som plager deg, jeg skjønte ikke helt.
Ok. Det gjør vondt i hele ryggen.
Overalt.
Fra øverst til nederst.
Helt ned hit.
Det er her det gjør mest vondt. Jeg klarer knapt å sitte på en stol.
-Greit. -Her, i rumpa.
Så i korsbenet?
-Korsbenet, rumpa, ja. -La oss ta en titt.
Ok.
-Kan jeg spørre deg om noe? -Ja?
Hvis jeg sier navnet Santi Asenjo… Høres det kjent ut for deg?
-Hvem? -Ja, så klart.
Når noen blir reinkarnert, vet de det ikke.
Jeg aner ikke hva du prater om. Skal vi se. Vent litt.
Gjør det vondt når jeg trykker her?
-Du klager ikke like mye som i stad. -Prøv?
-Gjør det vondt? -Veldig.
-Greit. -Ja.
Selv om du ikke husker ham, liker du nok de samme tingene.
Du husker sikkert Aragorns sverd i slaget ved Morannon.
"Jeg ber dere om å stå, menn fra øst!"
-Jeg må be deg puste dypt inn, ok? -Ja.
Pust ut.
Fy faen!
Jeg har ikke mer tid i dag. Be Marta gi deg en time denne uka.
-Ryggen din er et rot. -Ja.
-Ok? -Ok.
Og sitatet er: "Jeg ber dere om å stå, menn fra vest." Ok?
Ja, for faen!
Hei. Kan jeg hjelpe deg?
Kan jeg hjelpe deg?
Nei, kan jeg hjelpe deg?
Hva ønsker De?
-Har du et problem med hælene mine? -Nei. Ikke misforstå.
Ikke misforstå du, søta. Jeg ser at du dømmer meg.
Slett ikke. Jeg beundrer folk som går med høye hæler.
Ja da. Og nå sier du at du har mange homofile venner.
Jeg har det, faktisk. Mange. Unnskyld meg.
Typisk liksom-raddis…
Pipa, har du en ny assistent?
-Jeg tenkte det ville jekke deg ned litt. -Jeg satte bare noen betingelser.
Jeg vet ikke hvordan det er i Lavapiés, men her fungerer det motsatt.
Og Luigi setter faktisk pris på denne muligheten.
Så du er praktikant? Betaler hun deg?
Jeg elsker arbeidet hennes.
Kan du noe om reiseplanlegging, tidsplaner, kontakt med merker,
drift av sosiale medier, plasseringstriks, statistikk,
langtidsplanlegging, fotografering, redigering?
Selvsagt.
Førstehjelpsskrin?
Dobbeltsidig teip? Dødsviktig. Særlig med Pipa.
Hva het du igjen?
Her er kjolen din.
Si fra om du trenger noe.
Du. Jeg lurte på noe. Har dere prøvd sex på parkeringsplasser?
Parkeringsplasser. Ikke dumt.
Vi har prøvd tantra, kostymer, til og med den greia med tau.
Her om dagen lot vi som vi var fremmede på en bar.
Og funket det?
-Maca, enn om vi prøver en trekant? -Er du sikker?
Hvorfor ikke? Det kunne vært ansporende.
Men… hva om Julián faller for den andre jenta?
Eller skulle det vært med en fyr? Hva om han faller for ham?
Hva er i veien?
Se. Se her.
-Ok. Ikke få panikk. La oss ta en titt. -Jeg gifter meg på lørdag.
Jeg har fulgt dietten. Jeg skjønner det ikke!
Det er bare stress. Ikke vær redd.
Nå er jeg stressa på ordentlig!
Men hva er problemet?
Jeg må ned to jævla kilo, og jeg gifter meg om fire dager.
Jeg syns du ser flott ut.
Og forloveden din bryr seg ikke om de to ekstra kiloene.
Eller gjør han det?
-Tror du han gjør det? -Ja.
Vel, hvis han bryr seg om to ekstra kilo, starter det dårlig.
Hvorfor?
Hva skjer når du begynner å få rynker?
Når kroppen din ikke lenger er slik den var før du ble gravid?
Hvis det er sånn, er han ikke verdt det.
Bedre å innse det nå før du gifter deg.
Det er ikke noe galt med deg. Han er problemet.
Hva?
Det er bedre å være alene…
Maca! Vent her. Vi fortsetter denne samtalen senere.
Nei. Ikke vær redd.
Vi går til sydamen i ettermiddag og får det fikset med en gang.
Du kommer til å se fantastisk ut.
TIL DEN DET MÅTTE ANGÅ
SKAL VI PULE?
-Maca. -Hva?
-Skal vi dra hjem til meg? -Nei.
-Jeg får alltid krampe når vi puler her. -Nei.
Jeg ender alltid opp med å rydde hjemme hos deg.
Hva slags unnskyldning er det?
-Maca. -Hva?
Kanskje vi ikke vil det samme?
-Helt klart. -Kanskje du føler noe?
-Hva prater du om? -Nei? Ok.
Maca, kjære. Hvordan går det?
Økokunst-utstillingen min åpner på lørdag.
Media kommer, og mange fra bransjen vil være der.
Folk som ville vært interessert i å ansette deg.
Dessuten vil jeg gjerne ha deg der.
Kom.
Det er på tide at du forlater Pipa.
Si fra om du får det til. Klem.
DRITTVALG
Vi må dra.
Hvis jobben er topp prioritet, må jeg ta imot invitasjonen.
Det er en flott mulighet.
Ikke faen. Leo kommer. Finn en jobb et annet sted.
Jeg trenger kontaktene til Raquel.
Du er moden nok til å forstå at dette blir en katastrofe.
Det fins et liv utenfor kontaktene til Raquel.
Moden? Problemet er at Leo alltid styrer livet mitt.
Jeg glemte meg selv for å fokusere på ham.
Skal jeg la ham fortsette å styre livsvalgene mine?
Unnskyld.
Maca?
Leo.
Hva…
-Er du her med den nye kjæresten din? -Hva?
Hva gjør du her?
Bygger nettverk så jeg kan slutte i drittjobben min. Raquel er så raus.
-Vent litt. Hvordan… -Hei.
Jøss, kjenner dere hverandre?
-Ja. -Ja.
-Ja, vi var… -Vi var sammen en stund for lenge siden.
Da må jeg pumpe deg for info.
Trengs ikke. Hun husker meg nok knapt.
Raquel? For et fantastisk display. Hvem er kunstneren?
"En stund"?
Jeg skal presentere deg for ham. Vil du møte kunstneren?
-Ja. Jo da. -Flott.
Takk.
-Hvordan går det? Morer du deg? -Gjør du?
Så hvorfor leter du etter jobb her?
Det virker… rart.
Det rare er at du er sammen med en influenser.
Hva skjedde med jussen? Etter all jobben med å lære straffeloven…
Man kaster gjerne bort tiden når man er ung.
Og du?
Dette er ikke akkurat greia til en bohemsk filolog heller.
Jeg er universitetsprofessor. Kom tilbake til Madrid for å undervise.
Leo, offentlig tjenestemann? Måtte drømmene dine hvile i fred.
Jeg hadde i det minste drømmer.
Vel, jeg ønsker deg alt godt med undervisningen, Raquel, alt.
Maca, kan vi snakke sammen som voksne?
Ja visst. Selvsagt kan vi det. Hvordan er det å være tilbake i Madrid?
Fint. Jeg fant en leilighet i sentrum.
-Å ja? Hvor da? -I Chamberí.
-Jøss. -Hva?
-Med tanke på lærernes situasjon… -Jeg er fast ansatt.
Så flott at livet ditt har gått strake veien oppover, uten nedturer.
Aner jeg en sarkasme?
Hva mener du? Jeg har også vokst.
Å? Jeg tror ikke det. Øynene dine forteller meg at du er den samme.
Det er du som er den samme, han som ødelegger liv uten å si unnskyld.
-Så går tida, og alle er venner? -Det har gått mange år.
Bli ferdig med det.
Hva vil du jeg skal si? At jeg er en tufs? Greit. Jeg er en tufs. Bedre?
Husets spesialitet: Å stikke av som en feiging.
Han er søt, ikke sant? Leo.
Ja, han er søt. Kjente du ham godt?
-Nei. Vi var bare sammen i fem år. -Fem år? Men sa han ikke at…
Jo, men Leo er en fri sjel. Sier én ting og gjør noe helt annet.
Hva mener du?
Bare så det er klart. Jeg vil føkke opp livet hans,
for det er ikke rettferdig at det går så bra for ham.
Men jeg vil også redde henne.
Ville ikke dere advart noen før de falt i en brønn?
Gid noen hadde gitt meg den spoileren den gangen. Søsterskap.
Vel, han kylte hjertet mitt i gulvet og danset på det,
trampet på det til det bare var grøt.
-Men hva skjedde? -Han er verdens største rasshøl.
Han kastet meg bort som dritt. Han ødela framtida mi.
Jeg skal gi deg et råd. Løp. Løp, og se deg aldri tilbake.
Jeg må gå. Det begynner å bli sent.
Alt i orden?
-Hvordan har uka vært, Jimena? -Flott, faktisk.
Jeg fikk publisert det første leksikonet om paranormale fenomener.
Gleder meg å høre, men jeg mente ryggen din.
Ryggen?
-Ikke bra. Ryggen er ikke bra. -Ok.
Bra.
Snu hodet mot høyre, sakte.
Ok. Og nå til venstre.
Ok.
Tror du på kjærligheten?
-Hva slags spørsmål er det? -Bare et vanlig spørsmål.
Et vanlig spørsmål for psykologen din eller en venninne,
men ikke fysioterapeuten din.
Vet du hvorfor jeg er her? Ryggen er virkelig ille.
Men det jeg egentlig vil, er å ta en øl med deg.
Saken er at jeg ikke dater pasientene mine, Jimena.
-Men vi har virkelig funnet tonen, Samuel. -Ja. Det er sant.
Så?
Jeg vet ikke. Det er litt rart om vi tok en øl sammen.
Hvorfor? Det er bare en øl. En kjapp øl.
-En kjapp øl. -Ja.
-Det høres bra ut. -Selvsagt.
Greit. En kjapp øl.
En kjapp øl, og så…
-Og så får vi se hva som skjer. -Nettopp.
Vi får se.
Ikke le, men jeg har skikkelig lyst på Nesquik.
Hva?
Vel…
Skal vi skåle?
-For i kveld. -For i kveld.
-Skål. -Skål.
Kom.
-Macarena Bartual? -Ja, det er meg.
DIN VERDIGHET VIL ALDRI GLEMME DEG
Kondolerer.
KJÆRE MACARENA,
JEG KONDOLERER DYPT FOR TAPET AV DIN VILJESTYRKE.
VARME HILSENER, LEO PS. FAEN TA DEG.
HUMANISTISK FAKULTET
-God morgen! -God morgen!
Uten videre dikkedarier: Dere skal skrive et essay.
-Jo. -Nei.
Dere skal reflektere over amour fou.
Kjærlighetens galskap.
Mener du å være helt på trynet etter noen?
Å ikke kunne skille forventninger fra virkeligheten.
Forfattere fra denne perioden beskriver en kvinnes opplevelse av kjærlighet som…
opprivende.
Framstilt nærmest som en psykisk lidelse.
Og kanskje var den det.
Jeg hadde forventet mer følsomhet fra en litteraturprofessor.
Hva gjør…
Unnskyld?
Du leser og analyserer mye,
men du forstår visst ikke menneskelige følelser.
Vi debatterer ikke min emosjonelle kompetanse.
Selvsagt ikke. Man kan ikke debattere noe som ikke fins.
Greit. Bare et øyeblikk.
Jeg snakker om en bestemt periode i 1800-tallets litteratur.
Ved å si at kvinner ble gale av kjærlighet, ikke sant?
Uten å avklare at det ikke er iboende, uten kontekst.
Det står i bøkene. Dette er en litteraturforelesning, ikke historie.
Bruk en mer kritisk og mindre konform tilnærming.
Hun har rett.
-Hvorfor er du her? -Jeg er ny. Hospiterer. Sjekk lista di.
Det trengs ikke.
Dette har ikke noe med min personlige mening å gjøre.
Jeg er faktisk feminist og er for likestilling.
Men? Kom igjen, mann. Ikke prøv deg.
Hvis du presenterer et syn på kjærlighet som mer skadelig for kvinner,
må vi kritisere det, for det har brakt oss dit vi er i dag.
I ei diger røre, med altfor mye kulturell bagasje.
-Det er sant! -Riktig!
Vent litt.
Kan dere si meg
hvordan framstillingen av en litterær periode er knyttet til problemene deres?
Kulturelt press tvinger oss til å tro
at vi trenger den første sjarmerende kødden vi møter.
Nettopp!
Hei! Slapp av. Det er mye mindre vanlig nå.
Den du er sammen med, vil se ditt sanne jeg og dumpe deg.
Essayet ditt kan drite og dra.
Drit og dra!
Vi kan ikke la det bli med dette.
La oss gå til fakultetslederen og protestere mot sexismen.
Nei til testosteronet deres, la hjernene våre være!
Greit.
Nei til testosteronet deres, la hjernene våre være!
Gjør som dere vil.
La meg minne dere på at hvis dere går, får dere fravær.
Og essayet står ved lag.
Hva faen er det med deg?
Først forteller du Raquel så mange løgner at hun ikke stoler på meg.
Jeg har knapt begynt.
Og nå vender du studentene mine mot meg. Hvorfor?
Hva med kransen? Det var køddent, og det vet du.
Kransen…
Hør her, Maca, vi må slutte.
Det er absurd. Dette fører ingensteds hen. Og dessuten… I vår alder er dette…
Jeg hater at du snakker til meg med slik forakt.
Som om det var min feil at jeg ble såret eller elsket deg så høyt, men…
Gid jeg ikke gjorde det.
Du kunne prøve å forstå.
Samme kan det være. Jeg burde ikke bry meg om det.
Men du bryr deg.
Jeg bryr meg også.
Bare vi vet hva vi føler for hverandre.
Hva vi følte, Leo. Ikke misforstå.
Du driver meg til vanvidd, men…
Jeg vil kysse deg.
Beklager å måtte skuffe deg.
Du vil kysse meg òg.
Jeg kjenner det.
Du er en innbilsk drittsekk. Slutt å kødde med meg.
Jeg vil gjerne knulle deg. På bordet.
Selvfølgelig vil du det. Veldig.
Fordi du har savnet meg, det er klart.
Du er så nær at jeg kan lukte deg.
Nå er vi skuls.
Hva?
To, to.
Jeg hater deg.
Hei, Maca, ikke vær sånn. Det er det vi gjør, ikke sant?
-Du ydmyket meg foran studentene mine. -Det er ikke det samme.
Maca…
INTERNASJONALE STIPENDER
Jeg ringer ham igjen.
Han står sikkert fast i trafikken.
TIL LEIE
Maca!
Vi må gå over Milano-tidsplanen.
-Det blir to intense dager. -Du sier ikke det.
Oppdaterte du avslapningsappen min? Jeg går ikke om bord uten.
-Alt er under kontroll. -Fint, vennen.
Har vi virkelig ikke tid til flere moteshow?
Du har ikke tatt feil, da?
Det er for mye tid til måltider.
Gjør de endringene du vil, men fiks tidsplanen. Ok?
Jeg gjør det.
Når det gjelder det som skjedde på arrangementet her om kvelden.
-Med skoene… -Kom til poenget.
Du må vise meg mer respekt og ikke ydmyke meg foran vennene dine.
-Gjorde jeg det? -Ja.
Og tålmodigheten min har en grense, ok?
Ja. Det er ikke lett å være meg.
Ja vel.
-Maca, hva skjer? -Det er turbulens. Slapp av.
-Gå og spør. -Greit, jeg går.
-Tilbake til setene. -Beklager.
Herregud. Jeg vil ikke dø.
Jeg får ikke festet det.
Jeg er så redd.
Hvordan tror du jeg blir husket om jeg dør her?
Jeg vil være en rollemodell.
Pust inn. Pust ut.
Maca, du må filme dette. Kom igjen.
Vi gjør håret litt rotete. Så det gjør… inntrykk.
-Sånn? -Flott.
Hei! Her er vi på et fly, og det kan være at det styrter.
Hvis noe skjer, vit at jeg elsker dere alle
og at jeg tenker på dere.
Dere kan laste opp en video med emneknaggen "vi er alle Pipa".
Vi er alle Pipa!
-Ferdig? -Ja.
Dette tar jo aldri slutt.
Å, Maca, jeg er så redd.
Utrolig. Hva gjør du her?
Vi er virkelig på vei ned, hva?
Jeg blir det siste du tenker på.
Ikke foreldrene dine, Jime, Adriana eller verdensfreden. Bare meg.
Jeg tenker bare på deg for å hate deg.
Faktum er at du bare tenker på meg.
Har du et siste ønske?
Et kyss? Eller, hvis du vil, kan vi knulle på do.
Opp til deg.
Hva er det du gjør?
Maca, lukk opp!
Maca!
Ikke se sånn på meg. Han fortjener det.
Du har vært rar i det siste.
Legg ut videoen min når vi lander.
Men dere landet trygt?
Ja, det var bare en støkk.
-Jeg tror det var en astralreise. -Jeg tror du hyperventilerte.
Det viktigste er at jeg låste ham inne. Han har forsvunnet.
Du låste ham inne, men han er der fortsatt.
Du burde ha kastet ham ut av flyet. Hva skjedde sist du så ham?
Det spiller ingen rolle. Det var… siste gang.
For siste gang!
-For siste gang! -For siste gang!
-Hva med dere? Hva er nytt? -Hvordan er livet etter trekanten?
Greit, men ikke noe spesielt.
Ikke noe spesielt?
Du prøver fitte for første gang, og det er alt du sier? Hva faen?
-Jeg har ikke tenkt å gå i detalj. -Jo!
Nei.
Så med den heite jenta, helt greit.
Men hva med Julián?
Jeg føler… at vi får gnisten tilbake.
Vi blir kåte på hverandre. Det var bra for oss å rote litt rundt.
For det var alt. Bare litt roting.
Det overrasker meg.
Jeg trodde du hadde gått lei, at det ikke kunne fikses.
-Lei av Julián? -Ja.
Jenter, Julián er familien min.
Det siste jeg vil, er å forlate ham.
Å kaste bort alt vi har bygd,
finne et nytt sted å bo, ta selfier for Tinder…
Nei, takk.
Hvordan går det med fysioterapeuten?
Det gikk ikke.
-Hva? -Men dere var bra sammen.
Ja.
Men så gikk noe… fryktelig galt.
Jime.
Gjett hva en av pasientene mine ga meg.
Er han ikke søt? Du kan bestemme navnet, hvis du vil.
-Du slo opp fordi han liker hamstere? -Han liker dem veldig. Han er besatt.
Det er det første forholdet du har hatt som har vart over en måned.
Og sexen var fantastisk.
Ja, men…
men han liker hamstere.
Veldig.
Adri, han var åpenbart ikke Santi. Jeg må fortsette å lete. Det er alt.
Jeg må tisse.
Hun gikk for å gråte.
Og hvis hun fortsetter sånn, dør hun alene.
Eller ikke.
-Hei. Jimena? -Ja.
Får jeg komme inn?
Ja.
Dette skulle være nok til å sette i gang.
-Jeg vet ikke om jeg kan være en annen. -Hva tror du skuespillere gjør?
Deler om hjemløse hunder og dropper gluten?
Du skrev i annonsen at du liker utfordringer.
Vel, jeg mente å late som om jeg er ufør eller norsk.
Det dere ber om, er helt vanvittig.
Santi brakk håndleddet tre ganger mens han skatet.
-Ja. -Funker det for deg?
Vil hun tro på dette?
Vel, Jime har hatt et komplisert forhold til logikk
de siste 11 årene.
Hun vil tro at du er Santi. Og du tar farvel for godt.
Du setter henne fri.
Og støtter en stor sak.
Skuespillere gjør sånt, ikke sant?
Ja. Men hva om hun spør om noe som ikke står i notatene?
Da improviserer du.
Dette er helt i din gate.
Ikke stress. Det er bare to møter, og så er det over.
Så? Hvor mye skal du ha for det?
Herregud. Jeg hater kokosboller.
Det er veldig viktig at du liker kokosboller.
Kokosboller kjører prisen opp, ok?
-Min favoritt er den nest siste. -Min favoritt er den siste.
De fleste foretrekker To tårn,
men jeg har sett dem 20 ganger, så jeg er sikker.
Men før dreit du i Tolkien, ikke sant?
Smaken min har forandret seg. Det er sprøtt.
Siden når da?
Jeg vet ikke helt. To måneder siden.
Saltene.
Plutselig fikk jeg ikke navnet ditt ut av hodet.
"Jime Herrera…" Så jeg måtte bare finne deg.
Du tror jeg er gal, ikke sant?
Slett ikke.
Hva skjedde med armen din?
Ja. Jeg fikk plutselig sånn lyst til å kjøre skateboard.
Så jeg kjøpte et og… brudd på tre steder. Skikkelig uflaks.
Kan jeg spørre deg om noe?
Klart.
Nevn et band, en by, en type ost,
et dyr du hater og en Simpsons-episode.
Jøss. Ok.
La meg tenke. Band? Slipknot.
Edinburgh. Emmentaler.
-Episoden med Pinchy. -En flott en!
Og… Å, gnagere. Jeg hater de jævlene.
Hvor har du vært?
JEG HAR FUNNET HAM. DET ER SANTI!
Maca.
Jeg ville bare si unnskyld.
For det som skjedde på kontoret mitt…
og for alt sammen.
Jeg dro uten å gi deg noen forklaring.
Det var så feil.
Så feil.
Jeg er så lei meg, for jeg sverger på at jeg aldri ønsket å såre deg.
Du virket sikker på valget du tok.
Nei. Det har vært kjempetøft
å leve uten deg og maset ditt døgnet rundt.
Jeg er så lei for det.
Det er jeg virkelig.
Venner?
Greit.
Hva gjør du her?
Gjør ting vanskelig.
Jeg lagde en del av gjestelista,
og Raquel måtte selvsagt inviteres.
Jeg skrev Raquel pluss én. Men jeg håper at hun ikke tar med Leo.
Selv om han later som han er voksen nå, vil jeg ikke se ham.
Maca!
Ring Mateo. Hestehalen min løsner.
-Skal jeg fikse den? -Nei.
-Ring Mateo. -Ok. Ringer nå.
Mateo…
Maca!
-Hei. -Er det din veske?
Jeg fikk den av Pipa. Fra Milano.
Hun fikk dårlig samvittighet. Noen ganger er hun snill.
Kjære, hun fikk veska i et showroom.
Hun ville ikke ha den fordi den hadde vært i så mange hender.
Hva?
Jeg får lyst til å grine av alt stresset.
Ikke gråt. Det går bra.
Raquel, jeg er veldig lei for det jeg sa om Leo.
Det går bra.
Vi jobber med å kommunisere bedre,
og det fungerer.
-Så fint. -La oss ta en middag en kveld, vi tre.
-Nei. -Jo. Det blir som en ny start.
På tide å late som jeg er voksen.
-Ja visst. -Ta med hvem du vil.
Jeg tar med kjæresten min.
Vel, jeg må ringe Mateo, frisøren til Pipa.
Vi ses senere.
-Ok. Ses. -Ha det.
Du kan ikke flykte hele livet.
Han sa unnskyld, og du har ikke mistet fokus.
Dere kan være venner.
Venner? Hva prater du om?
Nå har jeg hørt det òg.
Så nå skal vi være venner med Leo?
DRITTVALG
-Du heller jammen innpå. -Mange års trening.
Jeg ser det.
HVORFOR SVARER DU IKKE?
ER DU SINT? GJORDE JEG NOE GALT?
Skal vi dra på en utstilling på fredag?
Det er en på Reina Sofía jeg har hatt lyst til å se.
Den slutter snart.
Ja, jeg vet ikke helt. Jeg hadde tenkt å dra tilbake hit.
-Til skateparken? -Ja.
Men ingen av oss klarer å stå på et brett.
Ja, men jeg liker å være her og henge med gutta.
Santi digga å være her.
Dessuten tenkte jeg å kjøpe litt gress og bli god og høy.
Bønner funker ikke for meg lenger.
Maca.
Hva er det du har på deg?
Husk at vi elsker hverandre, vi er lykkelige,
vi skal flytte sammen, og du er ekstremt intelligent.
Forstått.
Vi leter etter noe i La Latina eller Barrio de Letras.
Jeg elsker de bydelene.
Men vi vurderer å flytte ut på landet, ikke sant?
-Ja. -På landet?
Men Leo tar på myggspray når han krysser ringen.
Da er det på tide at han kommer i kontakt med naturen.
-Tilbake til Pachamama. -Pachamama.
Sannheten er at luftkvaliteten i byen har vært forferdelig i det siste.
Men hvis dere skal bo i La Latina…
Takk.
Jeg gjør som jenta mi vil.
Hva gjør du, Coque? Bortsett fra å få deg fine tatoveringer.
Takk. Vel, jeg gjør litt av alt. DJ-ing, podkaster, standup…
-Standup? -Ja.
Leieprisene må ha gått ned i byen?
Hva handler showet ditt om?
-Hvordan går det med byhagene? -Vent, ikke si det.
-Millenniumsgenerasjonens sexeventyr? -Du har sett meg!
-Så kult at du gjør så mye. -Takk.
-Og de sier at vi ikke har gründere her. -Du snakker som en gammel mann.
Jeg er gammel. I ånden.
Ja. Hvor gammel var du da du begynte å gå med badekåpe hjemme? Ti?
Det er vilt. Veldig vilt.
-Du bruker den nok ennå. -Vet du hva som er vilt?
Ingen vet hvor badekåpa ble av. Den forsvant på mystisk vis.
Du kan tilstå nå, etter så mange år. Hvor er den?
Jeg vet ikke. Den må være på samme sted som…
Som hva da?
Samme sted som…
-Ja. -Det hadde jeg glemt! Seriøst?
-Nei, ikke der. -Samme sted?
Jo.
-Nei. -Jo.
Vet du hvorfor jeg tenkte det?
Husker du den gangen moren din kom med lasagne?
Vi er veldig interessert i byhagene, Raquel.
For vi vil ha en leilighet med balkong.
Det er viktig. En balkong.
Jeg vet ikke.
-Han er ikke som jeg trodde. -Ikke døm etter utseendet.
-Klart. -Raquel likte ham godt.
Raquel er hyggelig mot alle.
-Skal dere virkelig bo sammen? -Hvorfor ikke?
Jeg vet ikke, Maca. Jeg ser deg bare ikke for meg med ham.
Så, med hvem da?
Så interessant. Gi oss beskjed.
Hei.
-Skal vi dra? -Ja.
-Dette må vi gjenta, hvis dere vil. -Ja.
-Snart. -Snart.
-Ja? -Ja.
-Ha det. -Ha det.
-Det gikk fint, hva? -Skal vi ta et glass?
Hei, Adri. Skal vi spise lunsj sammen? Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg trenger en prat, og du er den mest fornuftige av oss tre.
Jeg kommer innom butikken i ettermiddag, ok?
Søta.
Maca!
Fantastisk.
Husk å organisere veskene mine før du drar.
Jeg må dra. Skynder du deg, er du ferdig før åtte.
-Greit. Ha det gøy. -Takk, vennen.
MACA, JEG SENDER CV-EN DIN RUNDT.
SKAL HOLDE DEG OPPDATERT.
Hei.
-Hvordan visste du hvor jeg jobber? -Jeg undersøkte litt.
Jøss.
Unnskyld.
Han sier unnskyld støtt nå for tida.
Det kler ham.
-Jeg inviterer på middag. -Blir Raquel med?
Som i: "Jeg vil at hun blir med."
Nei. Saken er at jeg skriver en artikkel
om kjærlighet i samtidslitteraturen, og… Jeg vil gjerne høre din mening.
Noe kjapt.
-I en bar, greit? -Greit.
Jeg liker den i det store og hele, men… Jeg vet ikke. Noe mangler.
Som?
Du må involvere deg følelsesmessig.
Det er bare teori. Du analyserer historiene, men med distanse.
Skjønner. Så?
Ta en titt rundt deg. Ikke bare på sidene i en bok.
Rundt meg?
Ja. På dem som står deg nær.
Minnene dine. Erfaringene dine.
Å reflektere over livet mitt er ikke min sterkeste side.
Er du sulten?
Hun svarer ikke meg heller.
Hun slaver sikkert for Pipa igjen.
-Helt sikkert. -Hvordan går det med deg?
Supert.
Vel, supert,
eller mer enn supert. Eller mer enn mer enn supert.
Er det sant?
Vel, Santi nummer to er…
Vet ikke. Jeg kan ikke forklare det.
Å, men… Er dere fortsatt sammen?
Selvsagt. Jeg har lett etter ham i årevis. Nå må jeg ta konsekvensene.
JORGE, HAR DU IKKE SLÅTT OPP MED HENNE ENNÅ?
NEI
HVORFOR IKKE?
JEG ELSKER HENNE!
Han er mannen min. Slik Julián er din.
-Jime… -Hva?
Jeg får femti prosent rabatt på brudekjoler.
-Interessert? -Bra plan.
-Ikke sant? -Og megabryllup om tre måneder!
Kom igjen. Vi drar.
Fanken.
-Det er rart. -Hva da?
Du er den samme, men så annerledes.
På hvilken måte?
Du virker mer voksen, antar jeg.
Jeg har på følelsen at ting ville vært annerledes nå.
-Ikke misforstå. Det var ikke et hint. -Nei, selvsagt ikke.
Greia er… Raquel ser så lykkelig ut, og du ser så fredfylt ut
at jeg ikke kjenner igjen det vi hadde.
Maca, vi hadde det også veldig bra.
Det vi hadde, var helt spesielt.
Jeg har i hvert fall fine minner fra den tida.
Ja.
Du må tenke på det vi hadde som en flott periode i livene våre.
Ja, vi gikk gjennom mye vondt også, men det var fantastisk.
Og det gjorde oss til dem vi er i dag.
Jeg vet ikke hvem jeg er.
Du er en fantastisk kvinne.
Og en badekåpetyv.
Du er sta.
Troende til å anspore til studentopprør.
Du er en som har nydelige øyne.
Men mest av alt er du sta.
Sjekk dette huset.
Et vanngjenvinningssystem, en grønnsakshage, solcellepanel.
Jeg elsker det.
Jime, jeg må fortelle deg noe.
Det er en beskjed fra Santi.
Jime, jeg får inn noe.
-Fra Santi? -Ja.
Jeg får inn at…
du er flott. Jeg har det bra sammen med deg.
Vi skjønner hverandre, ikke sant?
-Vi ler sammen. -Ja.
Det var sansen for humor som bandt Santi og meg sammen.
-Jeg er også morsom, ikke sant? -Ja visst.
Sjekk dette.
"For det viser ting som var, ting som er,
ting som kanskje skal bli. Men om de var, er eller blir,
vet selv ikke den klokeste."
-Ringenes herre? -Ja.
-Jeg har det godt sammen med deg. -Jeg òg.
-Men du kan ikke fortsette sånn, Adri. -Jeg vet det. Jeg tenker på det hver dag.
Jeg vet det.
Jeg må dra.
Hei.
Det er ikke din skyld. Forholdet til Raquel gikk ikke noe sted.
Det er ikke din skyld, men…
Jeg klarer ikke å slutte å tenke på deg.
Hvis dette var en romantisk komedie, ville det begynt å pøse ned nå.
Maca, beklager. Dette var ikke planen.
Jeg vet at du fortsatt bærer nag. Jeg fortjener det, jeg har vært en idiot.
Om det var du som dro, ville jeg blitt knust.
Du har rett. Jeg er en kødd.
Jeg er en utålelig dust som ødelegger liv og ikke tør å si unnskyld.
Og jeg må innrømme at det gjør vondt å se deg med en annen,
for jeg elsker deg.
Jeg elsker deg.
Ok. Hvis dette virkelig var en film, ville jeg kastet meg i armene hans.
Jeg er bare meg når du ser på meg.
-Ikke si sånt. -Det er sant.
Du er deg, også når jeg ikke ser.
Ser du? Du er fortsatt deg, ikke sant?
Hei.
Vil du ha melk?
Ja.
-Er dette kaffe? -Nei.
-Melk? -Bare melk.
Bare melk?
Er dette… Ok. Greit.
-Her, i Clarín-koppen? -Den du vil ha.
-Ok. -Ja.
Klesklypen kler deg.
Velkommen til Pipas verden.
Endelig får vi se hvor beistet gjemmer seg.
-Er det her du jobber, Maca? -Ja.
Det er ikke til å tro.
-Er det sikkert at hun ikke kommer? -Ja. Hun er på Ibiza.
-Men hva er dette? -Håper hun aldri kommer tilbake.
-Husk at det er hun som betaler meg. -Ja da.
Da jeg var på hennes alder, bodde jeg fortsatt hos folka mine.
-Hei, jenter. -Hei.
Hva er dette?
-For å vifte egoet? -Ja, takk. Bare litt.
Forsiktig. Den er verdt seks månedslønner for Maca.
Dette er sinnssykt.
Står til? Jeg er millionær, og får betalt for å legge ut bilder på Instagram.
Adri, ligner jeg på henne?
-Ikke dårlig. Litt mer forfengelighet. -Ja, og litt mer tribal-look.
Og her er det beste.
-Forsyn dere, damer. -Vent. Kan vi prøve hva vi vil?
-Ja. -Det er sykt.
Ta hva dere vil fra denne haugen. Det er gaver hun ikke har åpnet.
Jeg må gråte.
-Oh là là, comment ça va? -Mon chéri.
Maca, ikke spis, ok? Maca.
Maca, ikke pust.
Hvorfor har jeg ikke nådd ti millioner følgere?
Det er din feil, Maca.
Vennen, du vet at jeg vil du skal gå med hæler.
Det gir et bedre inntrykk.
Farvel.
Skål for oss.
Og for å bli dritings i kveld.
Skål!
Jøss, Adri. Du er helt sykt sexy i den kjolen. Fy flate.
-Absolutt. -Ja?
Behold den.
-Hva? -Ja. Den er din.
Seriøst?
Vel, det blir bare for en liten stund, men…
Ikke begynn med kompleksene.
Jenter, det er noe jeg må fortelle dere.
Dere vet allerede at… livet mitt trengte en forandring.
Hør her, Adri, det viktigste er å akseptere det.
Ikke vær redd, vi har ikke noen problemer med det.
Hva skjer?
Julián og jeg har bestemt oss for å gå videre.
Vi skal prøve å få barn. Vi skal ha barn!
-Blir jeg tante? -Kanskje til og med gudmor.
Hva? Herregud!
Vi må feire, ikke sant?
Så klart. På et sted som er like rått som nyheten.
-Ja, takk. -Jeg vet om en fet takbar.
-Vi drar. -Den har basseng. Du vil elske den.
Hei, dere. Gå ned, jeg kommer straks.
-Ok. -Ok.
Hallo?
Bonsoir. Macarena Bartual?
-Ja, det er meg. -Jeg ringer fra Good Mode Magazine.
-Jeg er Clément Dubois, bladets redaktør. -Ja? Hallo, god kveld.
-Jeg antar at du har hørt om Good Mode. -Ja.
Raquel sendte oss CV-en din og en svært god anbefaling.
Vi liker profilen din svært godt.
Så flott.
Vi trenger noen til å ta seg av bladets strategi for nye medier,
noen med erfaring innen sosiale medier, og vi tenkte på deg.
-Er du interessert? -Tusen takk. Det vil dere ikke angre på.
Jeg skal gi alt.
Du blir en del av kommunikasjonsavdelingen vår.
Men stillingen er ved Paris-avdelingen vår, ikke i Madrid.
-Har du vært i Paris? -Paris? Ja.
Jeg er veldig glad i deg.
Jeg elsker Paris. Eiffeltårnet, pain au chocolat, croissanter.
Supert. Du må begynne med en gang.
Hvis du kan gi oss et svar om to uker…
To uker. Oui.
Eller tidligere hvis du vil. Merci beaucoup, Macarena.
-Merci, au revoir. -Au revoir.
Jeg er så glad i dere. Vi skal alltid være sammen.
-For alltid. -For alltid.
Fy fader, dere er verdens beste.
Jeg elsker Leo.
-Hva? -Jeg elsker Leo!
Hva?
Jeg elsker ham.
Når jeg er sammen med ham, er det som…
Det er vanskelig å forklare det med ord.
Hodet mitt eksploderer.
Og hjertet mitt.
Jeg tror hun reiser tilbake i tid.
Maca, hvilket år er du i?
Har de fortsatt MP3-spillere? Har mobiltelefonene tastatur?
Har du fortsatt Snake?
-Hva? -Maca, har du truffet ham igjen?
Etter det han gjorde mot deg?
Du låste ham jo inne på flydoen? Hva skjedde? Rømte han?
Jeg ville ikke. Eller jo, jeg ville. Han lukter så godt.
Men jeg har ikke glemt hva han gjorde. Nei.
Maca, hør her. Skulle ikke du finne din egen styrke?
Hva faen vet jeg?
-Nå er det nok. -Nei.
-Jeg bytter sang. -Adriana.
Adriana!
Han gjorde deg til et vrak. Han er kryptonittet ditt.
Maca!
Du ditchet oss for ham.
Nå skjønner jeg. Det er derfor du lar Pipa kjøre over deg.
For når han dukker opp, driter du i alt annet.
Du må slutte med dette. Nå. Med det samme.
Jeg vet hva som er bra for meg og gjør det motsatte. Og så?
Slik du er hengt opp i trekantjenta,
men vil ha barn med mannen din, som du ikke bryr deg om.
Falt du for trekantjenta?
Jeg så dere.
-Faen ta deg. -Jeg har aldri sett deg så lykkelig.
Du strålte. Og nå skal du ha barn med Julián?
Jeg vet ikke om ting ordner seg med Julia. Det er ikke så enkelt.
Skal du nøye deg med mindre av frykt for å være alene? Ta en sjanse!
Sier hun som gjemmer seg bak gamlekjæresten for å unngå å gå videre.
Ok, har dere flere hemmeligheter, hurper?
Ja. Santi er død!
Det stemmer.
Vi har alle vårt eget kryptonitt.
Og det virker lettere å gjemme det bort enn å takle det.
Den kvelden bestemte vi oss for å løpe fra ubehagelige sannheter
ved å søke ly hjemme.
Hvordan gikk det med jentene?
Fint.
Vi må gjøre det i dag.
Vekk meg tidlig, så tar vi en kjappis.
Hei. Hva er galt? Du skremte meg da du sa at det haster.
Går det bra?
Skal vi gifte oss?
Bonjour. Clément?
Jeg har fortsatt tre dager på meg, ikke sant?
Ok. Jeg sier fra på mandag. Det gjenstår et par ting å ordne.
Ja.
Merci. Merci beaucoup.
Jeg har det tross alt ikke så ille her. Sjekk dette stedet.
Maca!
Hvor la du auberginebeltet mitt? Hvorfor finner jeg aldri noe?
Kommer!
Jeg har fått et jobbtilbud.
Det er en stilling i et anerkjent blad.
Virkelig?
Det er en kjempemulighet.
Du er så begavet, Macarena.
-Ja, men… -Pipa-greia er en blindvei.
-Men greia er… -Jeg er så stolt av deg.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg òg.
Jeg vil være
Det jeg vil være
Jeg elsker meg
Jeg vil se deg fri Jeg vil se deg sterk
Jeg vil se deg hel
Hel
Og hvis vi mistet hverandre
Møtes vi igjen
Langt borte
Og hvis vi møtes
Vil vi kunne se klart
Hva som venter oss
Aksepter, aksepter At alle ting kan ta slutt
Hel
Hei.
Hei, elskling. Jeg kjøpte folsyre til deg. Den er på kjøkkenet.
Jeg ba om pappapermisjon på jobb, og det blir ikke noe problem.
Du vil få se. Dette klarer vi fint.
Hva?
Jime?
Vi går veldig fort fram, og jeg har noe viktig å fortelle deg.
Enn om vi prøver dette uten ånder?
Hva?
Jeg er ikke Santi.
Vennene dine hyret meg for å si jeg var ham og ta farvel med deg.
Så du endelig kunne bli fri.
Så begynte jeg å ha følelser for deg. Jeg ville ikke lyve for deg.
Jeg er en idiot. Sånn. Nå er det sagt.
Og de fortalte deg hva han likte?
For noen hurper, ikke sant?
Jeg hater kokosboller og alver.
Jeg også.
Jeg lover.
Og dette er en falsk gips.
Kan faen ikke vente til å få den av.
Dæven. Så du er skuespiller?
Ja, den biten er sann.
Du.
Jeg liker deg virkelig.
Vil du fortsatt gifte deg med meg?
Jeg liker deg også, men jeg tror jeg heller vil være venner.
Det er bare det at… Jeg må dra nå.
Men hvis du vil være venner, er jeg helt med, ok?
Jeg vet ikke. Ring meg hvis du vil,
så ringer jeg tilbake, så holder vi kontakten.
Jeg vet ikke. Vi får se.
Jeg må ordne noe superviktig. Unn…
Det gikk bra!
Ha det!
Jimena, Samuel er med en pasient.
Det går bra, Victoria. Slapp av.
Det er ingenting. Skal jeg sette på litt musikk?
ET PAR ØL?
To skritt fram og ett trinn opp. Perfekt. Sånn, ja.
Sånn. Vent litt. Jeg lukker døra.
Gå rett fram.
Sånn, ja! Flott.
Vent. Nå går vi litt til høyre.
Litt lenger.
Litt til.
Her.
-Klar? -Ja.
Den er helt som før.
Men… hva gjør vi her?
Husker du dette?
-Bildet fra svømmehallkortet mitt. -Du tok det andre gang vi møttes.
-Husker du? -Ja.
Jeg har alltid hatt på meg.
For jeg har alltid elsket deg.
Denne gangen akter jeg ikke å miste deg. Jeg kjenner deg så godt…
men samtidig er det som vi nettopp møttes.
Maca…
Jeg vil at vi skal bo her sammen.
Jeg vil våkne ved siden av deg hver dag.
Og jeg vil…
at vi spiser frokost på denne balkongen hver morgen.
Vi skal spise frokost på balkongen hver morgen.
-Se så mye lys. -Den er nydelig. Jeg elsker den.
Her kan vi ha et arbeidsrom.
Det blir litt trangt i begynnelsen, men det er verdt det, syns du ikke?
-Skal vi gjøre det? -Du søkte om stipend.
Du var redd for å forplikte deg. Du vet det. Hva gjør du?
-Jeg ringer og sier at vi tar den. -Ok.
Hva er det du gjør?
Jeg klarer deg ikke.
Ditt tidligere jeg virker ikke så opprørt.
Hvorfor, Leo?
Hvorfor sier du det ikke når jeg legger på?
Hvorfor forteller du ikke om stipendet? Vi kunne ha dratt dit sammen.
Jeg elsker deg vilt, selv om jeg drar.
Jeg spør hvorfor du ikke er ærlig.
Fordi jeg er redd.
-Redd for hva? -Jeg vet ikke. For å miste alt.
Tror du jeg får stipendet?
Du måtte dra alene.
Det er derfor.
Det var det du ikke klarte å si.
Nå forstår jeg det, Leo.
Hun kunne ikke, men det kan jeg.
Vi er paret som ser på leiligheten.
-Si det til henne. -Den er flott.
Ser du ikke hvor glad hun er?
Vi elsker leiligheten, og…
Du kommer til å knuse hjertet hennes.
Ok. I morgen…
Si det.
…sender vi dere informasjonen…
Tusen takk. Veldig snilt. Takk.
Jeg er så glad.
Jeg fikk et jobbtilbud i Paris, og jeg tar det.
I Paris?
Du kan bli med meg om du vil.
Og hva med undervisningen min?
Jeg vet det, jeg forstår.
Maca…
er dette på grunn av Boston?
Nei, Leo.
For første gang har det ikke noe med deg å gjøre.
Noe forandrer seg i meg
Vokser
Noe forandrer seg i deg
Jeg kjenner det
Jeg skal finne et lys for å gjøre det lyst
Alle disse øyeblikkene
Forlater det jeg trenger å forlate
Og fortsetter å vokse
Du gjør en utmerket jobb, Luigi. Fantastisk. Utrolig.
Macarena, jeg ringte deg ikke. Hva gjør du her?
-Jeg drar. -Hvor hen?
Å jobbe for deg har vært et helvete.
Du er kaldhjertet og ikke til å utstå.
Og vet du hva, vennen? Du kommer aldri til å bli en rollemodell.
Macarena, stopp.
Hva gjør hun?
Skål.
Du er oppsagt.
Takk!
Jeg går, bevissthet, frihet
Jeg går, jeg er våken…
Hei.
Jeg ringte, men ingen av dere svarte.
Vel, dere ringte først,
og da svarte ikke jeg, så vi er alle rasshøl.
Jeg… ville bare fortelle dere at jeg flytter til Paris.
Jepp.
Jeg har fått jobb i et fantastisk blad.
Og… jeg gjorde det slutt med Leo.
Vi hadde det bra, men… Jeg kan ikke tenke på ham nå.
Men jeg tenker på dere to.
Jeg bryr meg ikke om dere vil ha unger eller om dere er nekrofile.
Jeg er glad i dere uansett. Så jeg håper dere er stolte av meg.
Jeg klarte det. Jeg er der jeg ville være.
Og jeg håper det samme for dere, hva dere nå enn ønsker.
Hei.
Kom inn.
Husk at vi er mye mer enn de valgene vi tar, rette eller gale.
Vi har klart oss så langt sammen.
Jeg håper jeg kan lære å være alene. Det skremmer meg ikke lenger.
Jeg vet det blir vanskelig.
Jeg vet jeg kan ringe når jeg er nede, at dere kommer på besøk, og…
Jeg er så glad i dere.
Jeg savner dere allerede.
Hei.
God morgen.
Jeg føler meg som meg selv her,
slik jeg vil være, uten å bry meg om hva folk tenker,
og jeg er stolt av meg selv.
VI SAVNER DEG!
-En selfie for vennene mine i Spania? -Ja visst.
Bra.
Jeg elsker det.
Livet mitt manglet mye da jeg fikk det jobbtilbudet.
Men nå har jeg akseptert den jeg var, er og skal bli.
Nå vet jeg at kjærlighet ikke trenger å gjøre vondt.
Nå vet jeg at du må lære å elske deg selv først.
Og bare da er du klar til å elske…
og dele livet med noen.
Vent litt.
Hvis dette var en romantisk komedie, ville det endt sånn:
BASERT PÅ ELÍSABET BENAVENTS ROMANER
Tekst: Sissel Drag