Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Monako,
poznat jednostavnije kao Hercules Monoecus,
neovisna je suverena država.
Izgrađen je oko malene ribarske luke
i poznat je po lokalnim rukotvorinama.
Stanovnici Monaka sačuvali su vrijednosti autentičnosti
i jednostavnosti.
Bok, dušice! Naš dan kupovine se nastavlja.
Sada vas vodim u Gucci!
Jean-Charles, rekla sam Gucci.
Evo nas.
Monako, ti slikoviti krajolici,
taj duh zajednice
gdje se ljudi okupljaju kako bi uživali u jednostavnim užicima,
dijelili trenutke prijateljstva…
Gdje je on?
…i bratstva.
Mladi svjesni lokalne tradicije nalaze ravnotežu
između zdravog i aktivnog života i dobrog smisla za posao.
Još pet eura.
Još pet… Vidite kakvi ste vi taksisti?
Eto zato. A onda se svi iznenadite.
Mladi ljudi često su viđeni u ranim satima
nakon duge noći provedene na poslu.
Gdje je tatin brod?
Brod?
Otvaraju li se vrata sama?
Želim veliki espresso
i svježi sok od guave s prstohvatom đumbira.
Monako.
Šarmantni mali raj
za one koji odvoje vrijeme da žive i ništa si ne uskraćuju.
…konačno je odobreno.
S jednim od najvećih poduzetnika naše prekrasne regije na čelu,
Francisom Bartekom.
Fotografiju, molim. Ovamo.
-G. Bartek? -G. Bartek? Hvala.
Nervozan si zbog ovog večeras.
Nervozan zbog rođendana?
Prošle je godine Stella zamalo zadavila ugostitelja.
Da, ali…
Tema je bila bijela, a idiot je poslužio rosé šampanjac.
Kad tako kažeš…
Ferruccio, dobij djecu, odgajaj ih pa ćemo razgovarati.
Srećom sam to izbjegao.
To nije pošteno. Stella se promijenila u godinu dana.
Sazrela je.
Nisam to tražila.
Grozno je. Pogledajte me!
Nikad to ne bih tražila!
Frizer je idiot!
Juan Carlose, dušo!
Juan Carlose!
Dragi, užasno je!
Qué pasó, cariño?
Vidi što mi je učinio. Unakažena sam.
Unakažena? Izgledaš predivno.
Obrazi mi izgledaju debelo. Ružno je.
Samo meditiram.
-Daj mi dvije minute. -Oprosti, dušo.
Oprosti.
Sranje.
Moram predahnuti.
Poludjet ću.
Bok, tata, kume. Možemo li razgovarati?
Brzo. Imamo sastanak.
Brzo ću. Bez brige.
-Imam ideju stoljeća. -Opet?
Zašto je u čarapama?
-Ne znam. -Dobro.
Što je najgore kod kupnje novih cipela?
-Može vam uništiti život. -Ne znam.
Stopala vas bole.
Bole vas stopala u cipelama od 800 eura.
Tjedan ih dana pokušavaš razgaziti i gegaš se uokolo.
Nekad dobiješ žuljeve na petama, nožnim prstima.
Noćna mora. Imam rješenje.
Victore, molim te.
KADA CIPELA PRISTAJE
Kada cipela pristaje.
Objasnit ću. Pomalo je apstraktno.
Kao što vidite, nemam cipele.
Zašto?
Jer Victor nosi moje cipele.
Nosit će ih tjedan dana da ih razgazi.
Sve sam smislio. Unajmimo hangar s tepihom.
Zapošljavamo ljude
koji nose cipele tjedan dana.
Demonstracija. Hodaj. Vidiš?
Razgazit će ih. Čujete li kožu kako se rasteže?
Kupac se vraća. „Imate li moje cipele?“
„Ne!”
„Nemamo vaše cipele. Sad su papuče.“
Hajde! Idemo! Bahami, mojito, caipirinha…
Zanimljivo je.
Zanimljivo?
Uzbudljivo! Zašto tu stati?
Primjerice, nove gaće. Isprva nadražuju sa strane.
Ovdje? Da, i meni. Isto. Možemo to razviti.
Dečki mogu nositi vaše gaće tjedan dana…
„Kada bokserice pristaju“. Samo mi je došlo!
Možeš i, na primjer, otvoriti prozor,
uzeti novac i samo ga baciti.
Neće upaliti.
Ne shvaćaš što predlažem.
-Tata? -Nemaš što reći?
Tata, hajde!
Tržište je beskrajno!
Svi imamo stopala! U svakoj zemlji!
Znaš li nekoga tko nema stopala? Ne.
Razmislit ću.
U međuvremenu, imam posao za tebe.
Odnesi ove dokumente u Avignon. Traži g. Noaija.
Reci mu da si moj sin. Rado će te upoznati.
Predaj mu to osobno. Dobro?
-Nisam siguran. Pokaži mi. -Gledaj.
-Vidiš? -Još jednom. Nisam siguran.
Komplicirano je.
Ne shvaćaš.
Umjesto Zuckerberga cipela pretvorio si me u kurira.
Slušaj.
Ti ćeš naslijediti posao.
Moraš početi učiti kako funkcionira radeći takve zadatke.
Dobro.
Očekujem te večeras na rođendanu tvoje sestre.
Da, tata.
G. Philippe? Mogu li ih izuti?
Stopala me bole. Premale su.
Prestani se žaliti. Naravno. Nisi hodao kako treba.
Da jesi, pristali bi.
-Reci mi da ga nećeš financirati. -Naravno da ne.
Znaš li koliko smo potrošili na njegove ideje?
Klimatizirane gaće. Cigara na paru.
Razmazio sam ih. Trebam biti stroži.
Trebaju vremena. Izgubili su majku.
Umrla je prije 15 godina.
Čini mi se kao jučer.
Znam biti strog. Vidi Alexandrea.
Prestat ću ga financirati ako ne bude išao na fakultet.
Alexe…
-Kad Virginie završava s nastavom? -Ne znam. Zašto?
Imam zadatak. Želim znati kako joj ide.
Moja kći rješava zadatak dok ti rješavaš njezinu majku?
Ne mogu biti svugdje odjednom.
Zaslužuješ batine zbog toga!
Joj. Kakvo je ovo sranje?
Uprljat ćeš hlače!
-Monako nije što je bio. -Stvarno.
Parkira pokraj mene bez srama.
Pokušajmo ne ogrebati tu krntiju.
Je li mu se svidjela ideja za cipele?
Šališ se? Oduševio se! Rekao je „opa“.
Idemo tulumariti!
Stella
Često mi nedostaje promatranje izlaska sunca iznad pampasa.
Svirao sam gitaru s gauchosima i pjevao cijelu noć.
Ali odmaram oči na ovoj čaši šampanjca
i govorim si da sam ostavio puno toga kad sam napustio domovinu,
ali neka zadovoljstva ostaju.
Najveće je što si mi ti u životu, Stella.
-Prekrasno. -Oprostite.
Emocije.
Tako su spori. Nevjerojatno.
Stella
Zašto si tako otišla?
Je li tko vidio sok od grejpa?
Naručila sam prije deset minuta. Zašto ga nema?
Oprostite.
-Da zapišem? Malo je komplicirano. -Ništa se nije promijenilo.
Matthiase? Što radiš ovdje?
Teta me zamolila da pomognem.
-Drago mi je što te vidim -Da te poslužujem cijelu noć.
Vaš sok od grejpa, gospođo.
Hvala.
Popijte sve vitamine.
-Usput, sretan rođendan. -Hvala.
Mi amor?
Arrivo. Oprosti.
Poznaješ ga?
-Tko je taj tip? -Samo konobar.
Dobro. Poslužimo šampanjac.
Ima 24 godine.
Naša mala Stella ima 24 godine. Možeš li vjerovati?
Sjećaš se dana kad se rodila?
Naravno da se sjećaš.
Često se pitam jesam li ih dobro odgojio.
Što ti misliš?
Odgovara li?
Kad razgovaram s pokojnim mužem
i kažem mu da ste mi dali povišicu,
vidim da se smiješi.
Tako mi nedostaje.
Mogu se ja ubaciti ako želite.
Ubaciti? Kako mislite?
Trebate novu ženu.
Niste moj tip,
ali bolje da se udam za bogataša
nego da radim za depresivnog.
Nisam depresivan.
Dobro. Marguerite, je li Philippe stigao?
-Idem vidjeti. -Molim vas.
Nisam depresivan.
Jesam depresivan?
Šampanjac!
-Hajde, Carlito! -Dobro.
Pokazat ću vam kako se sabljom otvara šampanjac.
-Otvori čep! -Mi amor.
Predivna si.
-Hajde, prvače! -Juan Carlose!
Molim te, najvažnije je
da se ne mičeš.
Vale? Ne mičeš.
Da se uopće ne mičeš.
-Poput kipa. -Samo naprijed, Juan Carlose!
-Hajde, Juane! -Otvori čep, ljubavi!
Stella, samo… Pst. Vale.
Oprosti.
Što je ovo?
Stari šampanjac…
-Bijednik. -Je li se pomaknuo?
-Da, pomaknuo se! -Stvarno, pomaknuo se.
Pomaknuo si se!
Ne smiješ se micati!
-Nema micanja, joder! Puto. Si? -Dušo?
-Tata je ovdje. Da razgovaramo s njim? -Tata? Da. Si…
Nađi mi konobara bez Parkinsona! Vratit ću se.
Slušam.
Prvo, Francise…
-Mogu li vas zvati Francis? -Ne.
-Tata… -Nema veze.
Ovako.
Kao prvo,
htio sam vam zahvaliti na ovoj zabavi.
Ja sam isti kao i vi.
Sve bih učinio za Stellu.
L'amor de mi vida, la razón de mi corazon.
Ne znam španjolski.
Kao što znate, već nekoliko mjeseci Stella i ja pitamo se…
Smijem je očistiti?
Puška je bila očeva.
Rabio ju je da se riješi grabežljivaca
pored našeg doma.
Kao što sam rekao, Stella i ja zajedno smo već neko vrijeme.
-Želim vas zamoliti… -Da?
…su mano.
Nisam dobro čuo.
-Stella i ja želimo se vjenčati. -Samo to!
Mogu li vas nešto pitati?
Por favor.
Radite li?
Trenutno ne.
Ne znam znaš li da smo u krizi.
Imate planove za budućnost?
Osim što radite na zamahu i uništavate moja vina.
Početni je plan
krstarenje Indijskim oceanom nekoliko mjeseci.
Za medeni mjesec.
-Dobra ideja. -Da!
Kojim novcem?
-Que dice? -Kojim novcem?
Problem je kriza u Argentini…
Ta je kriza doista užasna.
Lo sé, muy complicado.
Obiteljsko bogatstvo blokirano je u Buenos Airesu.
-U međuvremenu… -Kako god.
Zar ne mogu ja iskoristiti mamino nasljedstvo?
Nećeš se valjda stvarno udati za ovog tipa?
Ovdje sam!
Čovjek koji ne zna definiciju rada.
Tvoju definiciju.
-Onu u kojoj ne vidiš obitelj. -Slušaj, kćeri…
Bit ću jasan. Ja sam protiv tog braka.
Brak, nada! Claro?
Ne shvaćaš, tatice.
Što to?
Ne tražim dopuštenje.
Hajde. Idemo.
Ne, Stella! Vrati se ovamo!
Stella!
Ljudi? Ljudi, slušajte!
Isključi glazbu.
Tiho!
Juan Carlos i ja imamo veliku objavu.
Vjenčat ćemo se!
Bravo!
Música!
Música, por favor!
-Da, Ferruccio? -Kao što sam se i bojao.
Nije otišao.
O čemu govoriš?
Philippe nije išao u Avignon.
-Poslao je nekoga. -Što?
Šaljem ti video
koji je objavio prije sat vremena.
Pogledajte!
Ovako pijemo u Monaku.
Ali gdje je?
Unajmio je privatni avion za Ibizu.
Zato ga nemoj očekivati večeras.
Zavrtimo kite u helikopteru.
Dobro, Ferruccio.
-Francise! -Gospodine!
Vrlo uznemiren gospodin želi vas vidjeti.
Francise!
Guillaume, što je?
Gdje je? Tvoj sin.
-Philippe? -Ne, Alexandre.
Ne ide na predavanja. Znaš što još?
-Ne! -Ševi mi ženu!
-Što? -A ja sam ga primio na svoje sveučilište
zbog tebe jer je odsvuda izbačen.
-Platio sam ti obnovu sportske dvorane! -Gdje je?
-Razbit ću ga. -Smiri se.
Idemo! Svi goli u bazen!
Malo govno!
Lijepo što ste došli.
Spavaš s mojom ženom!
-Reci mu da je to glupost. -Čekaj, Alex…
-Sranje, tata! -Virginie?
Clara?
Sranje.
Ti… Spava s mojim kćerima! Ubit ću te.
Pobogu, Guillaume!
Alexandre!
Nećete me uhvatiti!
Gospodine?
Jeste li dobro?
Tata?
Tata!
Uplašio si nas!
Što se dogodilo?
Vaš je otac imao srčani udar. Ali dobro je.
-Otopili smo ugrušak. -Sjajno.
-Kako? -Nitroglicerinom.
-Time se rade bombe. -Što?
Vidio sam to u Klubu boraca. Uzmi sapun, destiliraj ga i imaš bombu.
Sjajno. Hvala, IMDb.
Film o tučnjavi idiota. Savršena tema.
Mnogo je dublje od toga.
Da?
Nema ništa dublje od praznine.
Imate li tabletu protiv gluposti? Moj će brat bilo što pojesti.
Nema potrebe. No moj bi brat htio staricu koju može jebati.
-Imate gerontološki odjel? -Smiješni ste!
Kaže djevojka koja je došla u štiklama od 12 cm.
-Nije nego 14. -Uzdižemo se.
Jebi se!
Nasilne riječi oružje su slabih.
Hvala, Gandhi.
Ustaje popodne i pametuje.
Kad si zadnji put doručkovao?
Koji od tvojih sedam obroka je to?
-Onaj u sredini. -To je nisko.
Prestanite!
Nije on kriv što je krupan.
Otkad sam krupan?
Krupan nije uvreda.
-Kao ni kreten. -To je opažanje.
Nepodnošljivi ste.
-Prestanite. -Zavrti nas, disko kuglo.
Molim vas!
-Imaš rigotinu na košulji. -Nije moja.
-Djeco! -Što?
Mislim da vašem ocu treba odmor.
Da, oprosti.
Idemo, tata.
-Drži se, tatice. -Makni se s puta.
-Što? -Smrdiš po alkoholu.
-Ti smrdiš po starici. -Obojica ste kreteni.
Dobro.
I ja idem.
Hvala. Oprostite.
Misliš li da bi se ponosila njima?
Tko?
Što misliš?
DVA MJESECA KASNIJE
Tata!
-Tata! -Tata! Gdje je?
Opuštao sam se gledajući film, ali nema više 4G, Wi-Fi, ništa!
Kartice su mi blokirane. Svih šest. Policija je u tatinom uredu.
-Tata! -Tata!
-Ne viči! -Gdje je tata?
-Ne znam. -Pogodi što?
-Kartice su ti blokirane? -A mobitel?
-Kako znate? -Ista stvar.
Tata!
Što je to?
Idemo!
-Za koga je to? -Čekaj.
Policija!
-Otvori! -Jesi li glup?
-Imamo nalog za pretres. -Sranje.
-Koji vrag? -Gdje je tata?
Otvorite!
Što ćemo?
Djeco!
Ovuda!
Izaći ćemo straga.
-Hajde! -Ima pušku!
Sranje.
Što to rade?
-Zapljenjuju ga. -Što?
Hajde.
Moja beba.
Stani!
Van!
-Tata! -Lud je.
Hajde, van. Uđite, djeco.
-Unutra? -Ulazi!
-Ne! -Požuri se! Ulazi!
-Hajde! -Sranje.
-Zatvori vrata! -Odvratno!
Vozi!
Savršeno.
Hvala.
Tata, objasni ili ću poludjeti.
I ja želim znati ili ću i ja poludjeti!
Smirite se. Tvrtka ima problema.
Kako to?
Financijska policija pregledala je račune.
-Sredstva su pronevjerena. -Kakva sredstva?
Kako sredstva?
Pronevjera je…
To je prevara.
…kad pronevjeriš sredstva.
Sranje, pišeš za Wikipediju?
Svuda smo preusmjerili novac, što je namjerno kršenje zakona
kažnjivo prema članku E314-1 Kaznenog zakona.
-Ne razumijem. -Računi su nam blokirani.
-Švorc smo i žele nas zatvoriti. -Što?
-Bože. -U zatvor?
Ne mogu te poslati u zatvor.
Poslati nas u zatvor!
Ja nisam ništa učinila.
Ni ja.
Nije nitko. Tko jest?
Nisam siguran,
ali Ferruccio je jučer nestao.
Mislio sam da ti je poput brata.
-Sranje. -Tata, kamo idemo?
Sakriti se. Daleko.
-Ali kamo? -U Marseille.
-Marseille? -Marseille?
Nisi čist u glavi. Marseille.
-Dobro! -Poludjet ću!
-Dišem kroz nos… -Poludjet ću!
Ovo nije moguće.
A moje vjenčanje? Što da kažem Juan Carlosu?
Ništa mu ne govori.
Od ovog trenutka ni s kim ne razgovarate.
Ni s obitelji ni prijateljima.
Moram ovo riješiti prije nego što nas policija nađe.
-Diši. -Dajte mi mobitele.
-Zašto? -Mogu ih pronaći. Čak i isključene.
Vidio sam to u dokumentarcu. Moraš ukloniti čip i bateriju.
-Tata! -Bacio ih je!
-Dobro, Stella. -Što?
Rekao sam vaše mobitele!
Ja sam mir i spokoj.
Sranje, Marseille.
Gubi se!
Šuti, kujo! Odlazi!
Dolazite li?
Gdje smo?
Ovo je kuća mog oca. Odrastao sam ovdje.
Dobro. Jesam li ja jedini koji se boji?
Čekajte me!
Čekajte. Moram naći brojilo za struju.
Sve je ovo san. Probudit ću se.
Sranje!
Sranje. Nije baš očuvano.
Ne može gore.
Ipak može.
Radi li?
Da.
Malo boje i bit će kao nova.
Dođite, provest ću vas.
Ne radi.
Ni ova.
Sobe su na katu.
Pazi.
Na što?
Mislim da je ovdje soba.
Ova radi!
Imamo sreće! Ima madraca.
Imamo sreće! Samo dobre vijesti.
-A ja sam gladan. -I ja.
Naručimo sushi!
Da, sushi!
Super!
Imate li novca?
Tajna je u namakanju kruha.
To sam naučio od tate na gradilištu.
Pojedi to ujutro i držat će te cijeli dan.
Neću to jesti. Premasno je.
Ustvari i nije tako masno.
Radije bi umrla od gladi?
-Mrtva, ali zgodna. -Dobro, djeco.
Odsad se držimo zajedno.
Za početak moramo razmisliti kako doći do novca.
Uvijek se radi o novcu. A da živiš bez njega?
Nije li ti dosta da te sustav iskorištava kao roba kapitalizma?
Ne.
-Što ćemo, tata? -Nešto što nikad nisi učinila.
Misliti?
Ići na dijetu.
Ne.
Raditi.
Što?
Ustanite! Idemo.
Koliko je sati?
Šest.
Šest ujutro? Jesi li lud? Trebam osam sati sna.
Bar si nešto odspavao. Ja ništa.
Pauk je cijelu noć zurio u mene.
Očekujem da riješite večeru za danas.
A ti?
Policija me traži,
ne mogu izaći. Preriskantno je.
Hranim vas cijeli život. Sad je vaš red.
Na posao!
Ustanite! Na posao.
Na posao!
-Koliko ga puta možeš odgoditi? -Spavat ću još dva sata.
Što sam rekao? Hajde!
Ustanite!
Na posao!
-Ajme. -Nisi mogao čekati?
Ne. Jeo sam kruh i ulje. Nemam kontrolu nad tim.
Ovo je odvratno.
Djeco, ostalo je još kruha!
-Vrata! -Nema vrata!
Ni toaletnog papira.
Stavi zaštitnu kacigu, kretenu!
Luciene, dođi jesti!
Kako ide, ljudi?
Pauza za ručak?
Dobro izgleda. Mogu li kušati?
Hvala.
Što želiš?
-Ništa. Posao. -Idi do nadzornika.
Sranje, imaš kolač!
Dobro.
Sve je u redu.
Nadzornik je ondje?
O, cariño.
Kako si? Dogovor još vrijedi?
Zato zovem. Neću stići.
Ali moramo odabrati catering.
Znam, ali neću biti ovdje još neko vrijeme.
-Mogu li dobiti svoj mobitel? -Gdje si?
Pa ja sam u…
-Ja sam u Marakešu, na tržnici. -Marakeš?
U Marakešu?
Moj nas je otac odjednom odlučio odvesti.
Da nam pokaže rijade…
-Htio nas je iznenaditi! -Iskorištavate me!
-Znaš? -Stvarno imaš sve.
Ni ne znaš kako je lijepo.
Halo?
Zašto ne radi?
Ništa ne čujem.
Marakeš…
Que bueno.
-Baterija… -Potrošila si mi…
Nije baterija, nemam minuta!
Nevjerojatno!
Pierre?
Sranje!
Prepao si me! Gdje si bio?
Zvao sam te.
-Smrdi kao cjelonoćni tulum. -Ni blizu.
Stani! Slušaj me.
Moramo pokrenuti projekt prije vremena.
Naravno, ali koji?
-Kada cipela pristaje. -Da.
-Hvatanje za kurac! -Ozbiljno? Sranje.
Razmišljao sam. Ne možemo izgubiti od Amerikanaca. Moramo odmah djelovati.
-Da. -I…
Želim da mi daš predujam novca.
-Ali odakle mi to? -Pitaj oca.
Moj otac nikad neće financirati tako glupu ideju.
Dobro.
Svi radni sastanci, to je…
Samo izgovor za zabavu!
Sranje. Ma daj, Philou!
Obojica znamo da je to sranje i završit ćemo u tvrtkama roditelja.
Imaš pravo. Ispričavam se što ciljam više.
Idi stavi loptu u rupu.
To je to. I tebi isto. Napravit ću nešto od svog života.
Samo nastavi nositi majice na Gipsy King. Kreten!
Ništa? Ni centa?
Nadajmo se da je vaša sestra bolje prošla.
Tko bi to mogao biti?
Što je to?
Nemam što odjenuti.
Odakle ti novac?
-Umorna sam. -Odakle ti novac?
Prodala sam sat…
Nisam čuo.
Prodala sam Philippeov sat.
Nisam…
Prodala je moj sat? Prodala si moj Breitling?
-Mrtva je. -Ne, Philippe!
Oprosti što imam prioritete. Gledanje na sat to nije.
Ne! Smiri se! Diši.
Kupila si hranu, zar ne?
Sranje, ne!
Kupit ću hranu ostatkom.
Dala sam posljednji euro taksistu.
Želiš li vidjeti što znači poludjeti? Pokazat ću ti!
Ovo znači poludjeti! Jest ćemo ovo!
Prestani!
-Daj mi to! -Sve je u redu!
-Nevjerojatan si. -Pusti to!
Nisam dovršio recept!
Tajna je u tome da je dobro namočiš!
Stvarno je namočiš!
-Slasno! -Ima li koga?
G. Bartek?
Marguerite?
-Moja princeza… -Marguerite!
Što radite ovdje?
Stella me nazvala.
Donijela sam posteljinu i ručnike.
-I nešto odjeće. -Nije bilo potrebe.
Gore je nego što si opisala.
-Matthiase, prionimo na posao. -Apsolutno ne.
Ne možemo vas ostaviti u neredu.
Djeca će to obaviti. Ne morate sve čistiti.
-Jako smiješno. -Sutra će naći posao.
Posao? Nemojte to tražiti od njih. Neće se snaći.
Mogu vas spasiti. Imam nešto novca na štednji.
-Baš lijepo od tebe. Hvala. -Hvala.
Što je štednja?
To neće pomoći!
Ne, hvala. Stvarno…
Stvarno.
-Hvala što ste došli. -Idem.
-Da. -Onda idem, djeco.
Glavu gore!
Ako te zanima, trebaju konobaricu na poslu.
Stella konobarica? Smiješno.
Evo adrese. Ako želiš naučiti prati suđe.
Ovo je sve što imam.
Uzmite barem to.
-Ne dolazi u obzir. -Da se snađete.
Ne mogu to prihvatiti.
Ne znam što je Stella rekla, ali nemojte nikome reći.
Dobro? Hajde.
Ne brinite se, sve je u redu. Hvala.
AUTOBUSNA POSTAJA
Dobar dan.
Dobar dan, gospodine!
Tražite posao?
Da, točno.
Očito nisam posve naivan.
Samo sam ušetao.
Neću odmah moći voditi tvrtku.
Zato bih se zadovoljio položajem…
-Višeg menadžera. -Koje kvalifikacije imate?
Pa, ne. Nemam kvalifikacije.
Ja sam više autodidakt, znate?
Cabrel je sam naučio svirati gitaru, a ja raditi.
Dobro, počinjem shvaćati, da.
Imate li očekivanu plaću?
Ne, uopće. Nisam…
Deset, petnaest tisuća, kao i svi. Da živim dostojanstveno.
Deset, petnaest tisuća. Shvaćam.
Ne treba se bojati početi s dna.
Da. Dobro ste to primijetili.
Hvala. I vi.
Dobro. Mislim da imamo…
Oprostite! Jako važno!
Detalj, ali inzistirat ću.
Službeno vozilo.
V8. Sve manje ne vodi nikamo.
Što još? Da, morat ćete me plaćati
na crno.
-Na crno? -Da.
Približite se.
U nevolji sam s policijom.
Ništa ozbiljno. Nema tijela ispod terase.
-Dobro. -Dobro?
Da rezimiram.
-Nemate iskustva. -Ne.
Ni kvalifikacija.
Nemam.
Tražite ulogu rukovoditelja.
-Višeg. -Višeg.
I želite plaću na crno od 10 000 ili 15 000.
Mislim da je to sve.
Hajde! Enter!
Da pogledam. Imamo…
Da?
Ništa.
Maknite „viši“.
Trebate maknuti bar jednu nulu s plaće.
Možda bih nešto imala.
-Ima li službeni auto? -Da.
Nećete se razočarati.
Dobra vijest. Šef želi da probaš.
Popodne imamo puno posla. Pokazat ću ti.
Da vidiš kako sve postaviti.
Kolika je plaća?
Plaća je 1200 eura na crno. I dijelimo napojnice.
-Dobro. Tjedno? -Ne, dnevno!
Obiđimo kuhinje.
Dnevno?
Ne shvaćam zašto se ljudi toliko žale.
Bok!
Vožnja, molim.
Kako si? Da te povezem?
Hajde!
Imam puno klijenata, nema veze.
Što on izvodi s tom kapom? Gospodine?
Zapamti, kupac je uvijek u pravu.
Oni naređuju, a ti slušaš i, najvažnije, šutiš.
Kao i prije, ali obrnuto.
Misliš da ćeš se uklopiti?
-Bit ću dobro. -Upoznajte Stellu.
-Radit će s nama. -Bok.
Bok.
Računam na to da ćeš biti sjajna.
Jamčio sam za tebe teti.
Ne smijem izgubiti ovaj posao.
Bez brige.
Govorimo o tanjurima i priboru.
Nije tako teško.
Tvoj je ormarić broj 11. Presvuci se.
Požuri se. Treba čistiti ribu.
I prati suđe!
Donio sam ti ovo da te oraspoložim.
Lijepo od tebe. Ali ne smijem zbog ovoga što im činim.
Razumijem.
-Možeš ga kušati. -Ne znači ne.
Osjećam se loše, no fino je.
Moglo bi biti i gore, ha?
Evo.
Toplo je.
Znači, stvarno traže posao?
Da.
Što bih dao da to vidim.
Vrijedilo je samo zbog toga.
Neće ti biti dosadno ovdje?
Popravit ću kuću. Već neko vrijeme to planiram.
-Poslat ću ti radnike. -Ne.
Sam ću to učiniti.
Graditelj sam.
Sigurno ovo radiš za svoju djecu?
Hajde.
-Jesi li čuo? -Ne.
Netko je u kući.
-Tko je ondje? -Tiho.
Odlazi odavde!
Ne smije te vidjeti. Idi!
Bok, tata.
Ne tražiš posao?
Je li to jastog?
Da.
Ulovio sam ga.
U moru.
Ulovio si jastoga?
Da.
Vidiš, tata. Priroda…
opskrbljuje nas.
Ona nas opskrbljuje.
To je…
prelijepo, to je…
Ja sam…
To je moćno…
Puno ćemo naučiti iz ovog iskustva.
Jastog…
Pohana riba, tatarski biftek…
Za stol sedam, sa salatom.
-Što? -Za stol sedam.
Dobro.
Je li ovo za vas?
-Nisam mogao! -Ovo je za vas?
Tko jede salatu s krutonima
i ribu sa zelenim na vrhu?
-To je moje! -Ovdje!
Pogodak, izvolite.
-A sol? -Sigurno joj je prvi dan.
-A naše? -Naravno!
-Može kava bez kofeina? -Evo.
Možete doći?
-Ne treba vam sol. -Baš je bezobrazna!
-Vrč vode! -Hvala.
-Moja paprika? -Stiže!
Gđice, jelovnik!
-Može li netko uzeti našu narudžbu? -Čekamo!
Prošlo je 15 minuta!
Nešto je puklo!
Oprostite! Sranje!
Ne znam što da radim!
Nije loš početak.
Učinit ćemo sljedeće.
To je za večeru,
a ovo za popravak kuće.
-Alex se nije vratio? -Ne.
Ili nije ni otišao.
-Ne radi? -Ne.
Nepravedan sam. Napravio si je mrežu za ležanje.
Kako ide?
Nisi preumoran?
-Što? -Hajde. Večera je gotova.
Gladan sam!
Vozio sam bicikl.
Hvala.
-Evo. -Dobar tek.
-A ja? -Nema novca, nema tjestenine.
-Što? -Nema novca, nema tjestenine.
Shvaćam.
Ne želim da me se iskorištava pa ne mogu jesti?
Tako je.
Žao mi je.
Oni nas hrane, oni odlučuju.
Dobro.
Bravo.
-Znate što? Jebeš vašu usranu hranu. -Kamo ćeš?
-Jesti korijenje? -Da.
Da, jer vidiš,
-ondje ima žirova. -Ne!
Ima bobica. Ima jabuka.
Priroda, za razliku od vas, nesebično daje.
Velikodušna je.
Ima čak i jastoga. Zar ne, tata?
Dobar vam tek.
Jesi li dobro, Alexandre?
Prekrasno.
Vraća ono što mu je priroda dala.
Taksi!
-Taksi! -Da! Evo me.
Dolazim.
-Što radiš? -I?
Šališ se? Prestani!
Prestani!
Stani!
-Ozbiljno? -Hajde, gubi se!
Želiš se utrkivati? Pazi!
-Hajde! -Veliki, umorni gade!
Vidjet ćemo tko je umoran!
I?
-Prekrasni ste! -Ni ne vidim te!
-Idemo? -Još malo!
Eto!
Umirem od gladi. Možemo li loviti jastoge?
Imam bolju ideju.
Pomozi mi s popravcima i zaradit ćeš svoj dio.
Dođi, pokazat ću ti.
Evo. Stavi rukavice.
Vapno je korozivno.
Gledaj me.
Uzmeš lopaticu
i promiješaš…
Izvolite. Dobar tek.
-Gospođice? -Da!
Donijet ću vam to.
Hej!
Da, gospodine?
Što je ovo?
Odrezak i pomfrit.
Naručio sam odrezak i pomfrit
s mahunama.
Mahune. Lako je. Duge su, tanke i zelene.
-Vidite li ih? -Ne vidim ih.
Tako je.
Znate li u potpunosti uzeti narudžbu?
Je li to intelektualno moguće u vašoj glavi?
Žao mi je.
-Idem… -Koga briga što vam je žao?
Očekuje se da budete kompetentni.
-Nije teško. -Slušajte.
Tražila sam to, žalite se kuhinji.
Pazite na ton.
Vi pazite na ton! Tretirate me kao govno!
Što ona umišlja?
Ja sam djevojka kojoj je dosta posluživanja kretena
poput vas odjevena kao budala.
Radi svoj posao.
Što? Imam pravo, zar ne?
Kakav seronja!
Što radiš?
-Smjena nije gotova. -Za mene jest.
Jesi li čuo kako mi se obraćao?
-Nisam njegova sluškinja! -Ne, ti si princeza.
Želim poštovanje. Zato sam princeza?
Tako si ti govorila.
Boli, zar ne?
Znam. Zar ne?
Nije zabavno kad se ljudi ponašaju kao da si govno.
Vidiš drugu stranu.
Spustila si se na našu razinu gdje učiš o životu.
Sranje! Probudi se! Otvori oči!
Živjeti ovdje kao princeza bit će teško bez novca.
Želi mahune.
-Mahune. -Dobro.
Izvoli.
U redu, izvoli.
Hej, Stella, vrati se.
Slažemo se, tip je šupak.
Da, naravno.
Što radimo šupcima?
Poklon.
Mislim da trebamo još ukrasa.
Još jedan poklon.
Ako želi još, može dobiti repete.
Drži se, Stella!
-Dobar tek. -Eto.
Zašto nisi prodao kuću?
-Sentimentalna vrijednost. -Ti si sentimentalan?
-Promiješaj. Stvrdnut će se. -Da, miješam.
Ne idi prebrzo! Ozlijedit ćeš se.
Kladim se u 100 eura da ću te preteći.
Hajde! Idi!
Tko rasprema stol? Tko pere suđe?
Ne gledaj me tako. Ne ja.
Cijeli dan vozim bicikl.
Danas sam poslužila 90 ljudi.
Nema šanse. Alexe, tvoj je red.
-Što? -Ti pereš suđe.
Radio sam cijeli dan. Umoran sam.
Prestanite se žaliti. Dosadno je.
-Kad sam bio vaših godina… -Kad sam bio vaših godina?
Radio sam 25 sati dnevno
za franke
i jeo kruh i ulje!
Neću pospremati ovaj stol!
Riješite to. Idem u krevet.
Možeš povraćati poslije. Prvo čistimo!
Što? Tjeraš se na povraćanje?
Prije sam to radila. Dugo nisam.
Kada?
Zašto sad razgovaramo o tome?
Nije važno. To je prošlost.
Ozbiljno je! Kada?
Oprosti. Sad te zanima?
-Da! -Oprosti.
Nisam znala.
Dobro.
Bila sam anoreksična godinu dana. Izgubila sam deset kg.
-Vidjelo se. -Nisi mi rekla?
Prvo treba proći pored tajnice.
A onda ne proslijedi naše pozive.
Razgovarajte sa mnom. Uvijek sam tu.
Nikad nisi. Ni za što.
-Jesam. -Uvijek si bio uz nas?
Kad sam proveo noć u zatvoru?
-Proveo si noć u zatvoru? -Pušio sam travu.
Nije u tome stvar.
Nisi bio uz nas. Nikad nisi bio.
Philippe je došao po mene.
Što vam je svima večeras?
Philippe?
Reci nešto!
Na primjer, tata?
Imaju pravo. Nikad nisi bio uz nas.
A kad sam imao peritonitis?
Bio sam dva tjedna u bolnici.
Boljelo me, bio sam uplašen. Nisi bio ondje.
Bio si u Tokiju. Ne znam ni zašto.
Radio sam! Zvao sam svaki dan. Rekli su da si dobro.
Zašto bih letio…
Naravno da ne.
Ali mama bi.
Večeras sam na suđenju. Ja sam kriv za sve ovo.
Natjerao sam te da povraćaš.
Natjerao sam te da se drogiraš.
Ja sam odgovoran za vaše probleme.
Nastavite ako vam odgovara.
Podnijet ću to.
Hajde!
Peritonitis. To sam bio ja.
Globalno zatopljenje. To sam ja.
Da ni ne spominjem glad u svijetu.
Šuti!
Dobar tek.
Što on želi?
Da prestaneš krasti moje klijente.
-Krasti klijente? -Da.
Misli li da je ovo Uber? Ljut je.
Stani. Gotovo je.
Što ćeš učiniti?
Uzmi svoj preopterećeni tuk-tuk i odlazi.
To je smiješno.
-Kao ananas na tvojoj glavi. -Meni se obraćaš?
Znaš li što će ti ovaj ananas učiniti? Svašta!
Stvarno?
-Stvarno? -Sranje!
Sranje, moje tenisice Air Max.
-I još su Parra. -Da.
Odakle ti?
-Kupio sam ih kod preprodavača. -Tenisice Marseille Resell?
-Da. Znaš ih? -Da.
-Platio si 800 eura? -Da, 800.
Ovaj puž kupio ih je od mene! Mogao si ih nabaviti za 400.
Piše 800 iz zabave.
Trebao sam ih.
Kako to misliš?
Sad imam sve Air Max tenisice.
Da ih prodam, lako mogu dobiti 35 ili 40 000 eura.
Četrdeset tisuća? I voziš tuk-tuk?
-Ti si budala. -Kad tako kažeš…
Ne, ali u ovom trenutku…
-Koga briga? -Čekaj.
-Stvarno ih sve imaš? -Da.
-Imao sam ih. Ove su uništene. -Da.
Da to riješim.
Ljubazan si, hvala.
-I drugu. -Sranje, još je prljavo.
Dobro…
Ne radi. Blokirano je.
Hajde. Sad pokušaj.
Pali se.
-Otvori slavinu. -Dobro.
-I? -Mlaka je.
-Zagrijava se. U redu je. -Da?
Znaš popravljati cijevi?
Imao sam srednjoškolski projekt.
Projekt? Kakav projekt?
-Ništa. Projekt. -Ima tu još nešto.
-Reci mi. -Dobro.
Prijatelji i ja
preusmjerili smo odvod iz zahoda
na ravnateljev tuš.
Bio je to sjajan posao.
Dva sam mjeseca proučavao vodovodne instalacije.
Stručno sam zavarivao, zamisli.
Morao sam spojiti 300 metara cijevi.
Trebam li biti impresioniran ili shrvan?
Jednom impresioniran?
Seronja mali.
Kako se zove velika džamija?
Ozbiljno? Notre-Dame de la Garde.
-Odakle ti Parras? -Prijatelj je radio u Nikeu.
Za svako ograničeno izdanje izdvojili su po jedan par.
Prodao sam ih, dijelili smo dobit.
Pedicabi su dobri neko vrijeme, ali ne za cijeli život.
Grozno je.
-Imam i poslovnu ideju. -O, da?
-Kakvu? -Ne mogu ti reći, ali…
Počeo si pa završi!
Dobro…
Koji ti je najveći problem?
Moj najveći problem? Samo za početak? Kratak pregled?
U mom je kvartu jedna ženska dobila dijete.
Svima govori da je moje.
Ali majčinim životom, nisam je ni taknuo.
-Ne… -Ali ima toga još.
Mali ima crvenu kosu.
-Izgledam li ti riđokoso? -Ne.
Najgore je što traži novac.
Ljubazno sam je odjebao pa me njezini rođaci traže.
Dobro. Jesi li gotov? Pravi problem.
Što? Nisi vidio njezine rođake.
Problem povezan s cipelama.
Reći ću ti.
Jednostavno.
Najveći problem kod novih cipela?
-Još nema morskih plodova? -Ne.
Matthiase! Hej!
-Spavaš li? -Oprosti.
Stol 14 čeka deset minuta.
-Probudi se! -Hvala.
Zove se „Kada cipela pristaje“.
Ha?
Nije li to ludo?
Kod mene bi te ubili zbog takve ideje.
Ne, jer…
Ne razumiješ.
Osjećam se krivim.
I ja. Izdala sam najbolju prijateljicu.
-Hoćeš li otkazati vjenčanje? -Zašto?
Čekaj. Nisi čuo?
Što?
Moja čistačica poznaje Grimaldijeva vrtlara čija teta radi za Lombardote.
Čini se da je na tržnici
ta teta srela Marguerite
koja radi za Barteke.
Samo se rasplakala i sve joj ispričala.
-Što joj je ispričala? -Propali su!
Oprosti. Jesi li rekla propali? Što to znači?
Nemaju ni novčića.
Skrili su se.
Očev je suradnik nekoga prevario.
Kažu da je otišao u inozemstvo.
-Ferruccio? -Da.
Tako nešto.
Vidio sam ga nekidan u ladanjskom klubu.
Otkazuješ vjenčanje?
Nije bilo lako.
U trenu sam postao i otac i majka.
Morao sam se snaći što sam bolje mogao.
Kažete da sam mogao i bolje. Pa, da…
-Ništa vam nije nedostajalo. -Novac nije.
Trebali smo nešto drugo.
Zašto si nam lagao?
Zašto si krio njezinu bolest?
Nismo vam rekli da vas zaštitimo.
Znaš, tata, ponekad mislim da misliš da smo glupi.
-Nesposobni. -Da.
Niškoristi. Mala bogata djeca…
Potpuno plitki.
Nipošto. Jako se ponosim vama.
-Ah! -Vidiš? Opet lažeš.
Reci da ćeš prestati.
Tata?
-Kunem se. -Sramežljivo, ha?
Kunem se.
-Eto. -Puno bolje.
-Ti si na redu! -Samo minutu.
Pa, tata…
Zašto se nisi opet oženio?
Zbog vas.
Je li ti mama bila prva?
Neću vam to reći.
-Nikad ne govoriš o vama. -Ne.
-Je li ti neugodno? -Da.
Izvrsno. Onda ću ja početi.
Meni je prvi put bio u zahodu u srednjoj školi.
-I tebi? -Da.
-I meni! Straga? -Naravno.
Philippe, a tebi?
Sjećate se labradora Fripouille?
Ne! Ma dajte! Ne Fripouille! Ali jednom…
Glup si. Pobjegla je susjedu. To je bila susjeda.
Vidi, vidi.
Bar reci kako si upoznao mamu. Nismo čuli tvoju stranu.
Tata i ja pozvani smo na posao u Monako.
Kuća je bila veličanstvena.
No ona je bila ljepša.
Imala je 17 godina.
Nisam bio samouvjeren, ali primijetila je Poljaka.
Malog Barteka.
Na kraju sam je odveo u otmjeni restoran.
Štedio sam tjednima.
No naručila je puno toga, nisam mogao platiti.
-Što si učinio? -Dogovorio sam se s vlasnikom.
Obnovio sam mu terasu.
Vaša majka nije saznala.
-Nisi ti na redu. -Dobro.
Evo, vidi.
-Ne moraš ni pedalirati. -Ne!
-Sam to radi. -Sve sam?
-Moraš paziti na akumulator. -Bok!
-Taksi! -Hej!
Jesi li završio? Čekam!
Još malo pa gotovo. Dolazim.
Napreduješ, lijenčino?
Čekajte!
Matthias treba još kilogram manga za sljedeću dostavu.
Dobro! Hvala.
Ovo ste čekali! Plaća!
-Célia. -Hvala.
-Yanis. -Hvala, šefe.
-Bravo, Stella. Napreduješ. -Hvala.
-Matthias. -Hvala.
-Marco. -Hvala.
-Više nisam švorc. -Dobro.
-Piće svima. -To je to!
Kuhari protiv konobara.
Na tri. Priprema, pozor, sad!
Kreni!
Ferruccio? Sad te čujem.
Juan Carlos posvuda njuška.
Postaje opasno.
-Ovo traje dovoljno dugo. -Znam.
-Ako znaš, onda… -Dopusti da uživam.
Sve je ovo bilo neočekivano.
-Kunem se. -Reci im istinu.
Inače će te preskupo koštati.
-Znam. -Znaš, ali…
Pusti me na miru!
-Dobro, ali… -Kako ide gradilište Claudel?
Evo ih.
Gledaj.
Rima? Nikad čuo.
Odijevali su djedov košarkaški tim.
-Više ne postoje. -Kul su.
Kao Jordan One, ali starinski.
Što sad? Okušati sreću na eBayu?
Okušati sreću? Ozbiljno?
Znaš što? Ponovno ćemo izdati ovaj model.
Kao Stan Smith. Svi to žele. To je kultna cipela.
Prestani s glupim idejama.
Je li ti tata milijunaš?
Imaš pravo.
Držimo se tuk-tuka.
Da razmislim.
Imam bolju ideju.
Uzmemo ovaj model, ponovno ga izdamo
i preplavimo tržište, kao Stan Smith.
To će sve dokrajčiti.
-Jako smiješno. -Što?
Koristiš moje riječi. Upotrijebio si iste riječi.
S marsejskim naglaskom.
Nema šanse. Nisam slušao. Sjetio sam se jedne stare ideje.
Zoveš to svojom idejom?
-Dosta. -Ozbiljno?
Isti si Steve Jobs.
-Nije tvoja ideja. -Ja sam to rekao.
Ono sa Stanom Smithom! Ozbiljno?
-Poput Stevea Jobsa. -Prestani.
-Pretvaraš se. -Imam tu ideju nekoliko tjedana.
Hola.
Buenos dias, Francise.
Što radiš ovdje?
Kako si nas pronašao?
Proveo sam malu istragu…
Znate svog prijatelja Ferruccia?
Trebao bi biti vrlo oprezan. Lako ga je slijediti.
Sad bolje razumijem.
Htjeli ste svojoj djeci dati životnu lekciju, zar ne?
Što želiš?
Zamislite
što bi bilo da vaša djeca otkriju prevaru.
Nisam siguran da će vam oprostiti.
Oprezno. Opasni su me ljudi već pokušavali ucjenjivati.
Ne želim vas ucjenjivati.
Nikad se ne bih usudio.
Nikad.
Zar ne, taste?
Došao sam posjetiti Stellu i pomoći vam.
-Koliko želiš? -Zašto to kažete?
Da odeš iz života moje kćeri. Koliko?
-Što? -Želiš moj novac.
Povrijedili ste me, Francise.
Zahvaljujući meni možete se izvući bez problema.
A vi meni govorite o novcu? Vi?
Mislite na svoju djecu.
Toliko su patili.
Majčina smrt. Vaša odsutnost.
Nemojte im dati razlog da ni u što ne vjeruju.
Uzbrdo pojačavaš napor.
Ojačali su mi listovi! Gle.
Da!
U pravo vrijeme.
-Juan Carlose, odakle ti? -Mi amor!
O, mi amor, sve znam.
Ali sad sam ovdje.
Jesmo nešto propustili?
Završio sam. Radi.
-Juan Carlos. -Glavom i bradom.
Slušajte me! Svi su problemi riješeni.
Todos.
Dignuo sam kredit na temelju imanja u Argentini
da platim vaš dug.
-Što to znači? -Možeš ići kući.
Nema šanse.
-Naši računi? -Odblokirani. Novac više nije problem.
Je li to istina?
Zašto šutiš?
Emocije.
Čekaj. Potpuno sam zbunjen. Je li to istina?
Ima pravo.
Stvarno?
On mi se baš sviđa!
Ma che bello!
-Opet smo bogati! -Tata, opet smo bogati!
Opet smo bogati!
-Čekat ću ispred. -Njušim novac.
-Miriše po novcu, zar ne? -Da!
Šampanjac! O, ne.
Hajde. Nećemo spavati ovdje!
Vamos, cariño.
Hajde, tata. Idemo.
Bože, prelijepa je.
Moja princezo. Nisu ti naudili?
Ljubavi.
-Cariño. -Tako si meka!
Dugo smo čekali ovo.
-Vjenčanje. -Nedostajala mi je.
-Hajde. -Cariño.
Te quiero.
Bit će bijesni.
Ali onaj šupak Juan Carlos ima pravo.
Kako da se suoče sa svijetom
ako ne mogu vjerovati ocu?
Jači su nego što misliš.
Sada smo na ti?
Uvijek smo bili u mojoj glavi.
Čini mi se da sad to mogu izreći.
Moraš im reći sve.
Moja se princeza ne smije udati za tog imbecila.
Neće mi oprostiti.
Učinio si nešto ružno.
Udario si u zid.
Ali kad zagrebeš ispod površine, tu ima ljubavi.
Vidjet će to jednog dana.
-Neću živjeti vječno. -Točno tako. Reci im to.
Nazovi djecu. Želim ih vidjeti. Reći ću im istinu.
-Jesi li siguran? -Da.
Hola.
Reci mi kamo idemo.
Vjenčat ćemo se.
Kamo idemo?
Vjenčati se. Sad.
Čekaj. Ne.
Moj otac, moja braća… Ne. Jesi li im rekao?
Bez brige. To će doći poslije. Imat ćemo veliku zabavu.
Najvažnije je tvoje i moje srce.
U trenutku jednostavnosti i autentičnosti.
Kultura Argentine.
Stella, vale.
Ovo nam je najbolji dan života.
Dođi. Vale.
Vale.
Čekaj, tata je.
Pusti. Iznenadit ćemo ga.
-Hola, Francise. -Juan Carlose?
Želim razgovarati sa Stellom.
Mali problem, Francise. Upravo smo u vijećnici.
Što radite ondje?
Što bismo radili u gradskoj vijećnici?
U vijećnici je. Vjenčat će se.
Slušaj. Ne ovako.
Slušaj! Sve ću joj reći.
Jasno? Sve ću im reći.
Hvala, dirnut sam. Prenijet ću poruku.
Daj mi kćer!
Vidimo se danas na večeri.
Uz veliko slavlje.
Više nije iznenađenje, ali…
Neću to dopustiti! Dolazim!
-Stižem! -Što se događa?
-Emocije! -Ona je moja kći. Volim je.
I ja tebe. I ja.
Rekao je da te voli?
-Rekao je da te voli? -Trebala si čuti kako je sretan.
Srce mu je lupalo. Nevjerojatno.
Najbolje da ga isključiš. Evo.
Prekinuo je, gad.
Philippe i Alexandre su dolje.
Odmah idem.
Oprostite.
-Dobar dan. -Dobar dan.
Oprostite.
Da počnemo?
Dobar dan.
Kao zamjenik gradonačelnika
želim vam dobrodošlicu.
Što se događa?
Vaša će sestra učiniti veliku glupost.
-Kakvu glupost? -Udaje se.
Udaje? Što, sad?
Uspješan brak
počinje, naravno,
znajući kako komunicirati.
Ali…
i znajući slušati.
Možete zamisliti da meni nije bilo lako.
Srećom, moja žena nije slijepa.
Hajde.
-Vale. -Nastavite.
Por favor.
Zašto želiš zaustaviti vjenčanje?
Tata, reci nešto!
Znači, vjenčat ćete se pod zajedničkim režimom?
Što to znači?
To znači da je sve tvoje moje.
Da, i obrnuto.
Ustanite.
Nemojte čekati.
Stella Bartek, rođena u Monaku, hoćete li uzeti
Kevina Lepoutrea, rođenog…
Kevin Lepoutre?
Shvaćam zašto si zbunjena. Objasnit ću.
Moj otac…
Morao je pobjeći od diktature.
Bio je tražen pa smo morali promijeniti ime.
-Jednostavno je. -Nije mi jasno.
Stella, sumnjaš u mene?
Nakon svega što sam učinio za tebe i tvoju obitelj?
Za tvog oca?
Stella.
Hej.
Cariño…
Čekaj!
Gđice Bartek,
uzimate li g. Lepoutrea za muža?
Samo pomisli Del Potro.
Da?
Ne?
Ne!
Stella, ne.
Tata?
Ne možeš se vjenčati.
Ne za njega.
Zašto?
Samo želi tvoj novac.
Prodao je zemlju da nam pomogne. Nije li to istina?
-Da. -Ništa nije prodao.
Nije bilo potrebe.
Ne razumijem.
-Ni mi, tata. -Ne razumijemo.
Nije bilo pronevjere.
Računi nisu bili blokirani.
Nije bilo zapljene.
-Što? -Ali tata…
U kući sam vidio da mi je policija uzela auto.
Namještaljka.
-Sve je smišljeno. -Tko je to učinio?
Ja.
Ne možeš se vjenčati. Htio me ucijeniti.
-Nikad te nije volio. -Stella…
To je istina. Kunem se.
Uzimate li ovog čovjeka za supruga?
Ne.
Dobro.
Znate, Francise…
Možda sam izgubio vašu kćer, ali vi…
-Vi ćete izgubiti djecu. -Svinjo. Prevarante!
Hasta luego!
Žao mi je.
Stvarno te nije briga za nas.
-Zašto si to učinio? -Jer je to bilo hitno potrebno.
Svjesni ste kako ste živjeli?
Smatrao si se revolucionarom, no bio si lijena propalica.
Nisi mogao odstudirati ni dva mjeseca.
Ti,
bacio si novac na glupe ideje. Još gore…
Ja sam to dopustio.
A ti si, dušo,
bila mala, razmažena gnjavatorica.
Popustio sam tvojim hirovima.
Spremna da se uda za idiota
koji predstavlja sve što mrzim.
Tako nas vidiš?
Ne.
Više ne.
Više te ne želim vidjeti.
Zaboravi nas, tata.
DEVET MJESECI KASNIJE
Sunčano je.
Da, sunčano je.
I mene to deprimira.
Od djece.
Marguerite…
Još jedan ček za najamninu kuće.
Što ćeš raditi danas?
Idem na gradilište u Avignonu. Otkad te to zanima?
Danas je važan dan. Mislila sam da možda…
U redu, Marguerite! Pripremi mi odjeću.
Dobro, gospodine.
Ipak smo dobro to riješili.
Ne vidi se takva zarada svaki dan.
Nisi li sretan?
Da. Jesam.
Zašto si izašao?
Pogriješio sam.
Vrati se na autocestu. Zašto ovamo?
Znam prečac. U redu je.
Bez brige.
Za 100 pari ne mogu.
Ne, morate uzeti barem 200.
-Dođi vidjeti tko nosi Rimu! -Samo trenutak.
Sranje, Kanye West! Kako si to uspio?
Ovo je ludo!
Naporno radimo! Sviđa im se. Francuzima, Amerikancima.
Montagnéu su sjajne.
A ne bajne?
Dobra.
Da, g. Solaro.
-Možemo razgovarati za 200. -Pozdrav svima.
Dobro?
-Volio bih, ali… -Jesi li dobro?
…onda bih morao svima. Stani!
Nema pušenja unutra.
Ma daj.
Ne mogu. Sto pari ne mogu.
Kakav nered. Zamolio sam te da pospremiš.
Ide u tvoju sobu.
-Što? -Naravno.
Mjesec dana čekamo tvoje skladište.
Ne mogu biti posvuda. Moram dovršiti posao gđe Renard.
Čini se da se već neko vrijeme brineš za njezine završne detalje.
Želi je ševiti!
Ne, ne vas, g. Solaro.
Kakav idiot.
-Želite 200 pari? -Dvjesto?
Savršeno. Počnimo od toga.
Narudžba je mala, ali to je dobar početak.
-Torta za tebe. -Ti si je napravio?
Šaljemo u Belgiju.
Poslat ću račun. Potvrdit ćemo sve to.
Zadovoljstvo je poslovati s vama.
Sjajno. Volim vas.
Ne. Hvala.
Doviđenja.
-To je 200 pari! -Bravo!
Eto! Što si donio?
Izgleda odvratno. Hajde!
Oprosti, mislim da sam potpuno izgubljen.
Da. Slažem se.
U prtljažniku je cvijeće.
Hajde!
Uglavnom, smislit ćemo nešto.
Kako napreduje restoran?
Potpisala sam najam. Ide jako dobro.
Ali nećeš jesti besplatno.
Mjehur zraka…
Bok, djeco.
Bio sam u blizini pa…
Sretan rođendan, dušo.
Kuća izgleda dobro.
Pa…
Zbogom.
Znam nekoga tko je pokušao djecu naučiti lekciju.
Ali on je dobio lekciju.
Tata!
Hoćeš li doći? Imamo kruh s uljem.
Bravo!
Halo, Sophie? Dimitri je.
Dobro, ona…. Eto.
Nema veze. Bogato derište.
Halo, Jacques?
Patrick je.
Bok.
Na Facebooku sam vidio da si na jugu Francuske.
Možemo li popiti piće?
Sjajno! Fantastično.
Vidimo se ondje. Dobro.