Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ikke så hurtigt, sagde jeg. Lad mig se dit knæ.
Det er fint. Du er okay. Det bløder ikke, skat.
Godmorgen, har du et øjeblik?
Jeg laver ... Hvis du lige ville standse et øjeblik.
- Hvad? - Stands lige.
- Skal jeg holde den? - Nej, den er for kort.
- Hvad så? - Ikke noget. Alt er fint.
Jeg laver en film. Hvordan har du det?
- Beklager, jeg er ikke polsk. - Det er endnu bedre.
Jeg skal nå bus 156. Beklager.
Goddag.
Jeg har et spørgsmål.
- Hvor skal du hen? - Hjem. Jeg har været ved floden.
- Hvordan gik det med at fiske? - Ikke så godt.
- Ingen fangst? - Vandet står meget lavt.
- Hvad med en hurtig snak om livet? - Nej. Livet er noget lort.
- Stands venligst. Jeg laver en film. - Felek, du kommer med i en film.
- Jeg er på udkig efter filmidéer. - Perfekt.
- Vent, gå ikke. - Jeg er en frygtelig dårlig idé.
Goddag, fader. Jeg laver en altanfilm.
Skal jeg sige noget som lydprøve?
Nej, noget personligt. Om livet. Verden. Polen.
Vil du være så venlig?
Nej, ikke når jeg bærer på sakramentet.
Jeg går jo med Herren.
Goddag, jeg laver lydprøve. Har I noget imod at standse?
Intet problem. Hvad er der?
- Goddag. - Goddag.
Jeg laver en film om dem, der går forbi her.
- Og? - Og jeg stiller dem spørgsmål.
Vil du ...
- Vil du besvare et spørgsmål? - Hvad?
Jeg laver en film om forbipasserende. Det er en slags metafor for livet.
- En metafor for livet? - Nemlig.
- Det er godt, siden jeg er i live. - Nemlig.
- Hvor der er liv, er der håb. - Hvad vil du sige?
- Undskyld? - Hvad vil du sige om dig selv?
Så længe man lever, er man lykkelig.
- Jaså. Er du tilfreds? - Jeg er lykkelig. Hvad med dig.
- Engang imellem? - Ja.
Goddag. Undskyld mig, jeg laver -
- en film om folk, der går forbi mit vindue.
Jeg ser dig hver dag, men vi har vist aldrig talt sammen.
- Nej, det har vi ikke. Goddag. - Kan vi tale sammen?
- Bor du her? - Ja.
- Har du boet her længe? - Ja. I 20 år.
Jeg har kun boet her i to år.
- Jeg gætter på, at du er fransk. - Ja.
- Hvad laver du i Polen? - Jeg arbejder på ambassaden.
- Din kone er russisk, ikke sandt? - Jo.
Arbejder du for det hemmelige politi?
- Jeg arbejder for filmindustrien. - Ja, det kan jeg se.
Kom lidt tættere på. Du er gået ud af billedet.
Jeg spørger alle om, hvem de er, og hvad de ønsker.
Det er meget trivielle spørgsmål. Fyr løs.
- Hvis du har bedre spørgsmål ... - Du spørger, jeg svarer.
- Godmorgen, fru Zosia. - Godmorgen.
- Kom så. Gå videre. - Har du tid til en hurtig snak?
- Hvilken slags snak? - En kort en.
- Hvor kort? - Hvad sker der?
- Jeg kommer igen i morgen. - Hvad skal du lave i dag?
I dag skal jeg slå græsset ved Walecznych 5.
Hos fru Jadwiga.
Hende kender du godt, ikke?
Hun er meget snakkesalig.
- Goddag, fru Jadwiga. - Goddag.
- Kom lidt nærmere. - Nej, jeg skal skynde mig hjem.
Fortæl mig, om der er sket noget.
Ja, når jeg kommer tilbage, men jeg skal hjem. Nogen venter på mig.
Hvem venter på dig?
Min elsker.
- Hej, skat. - Hej, skat.
- Mangler du skuespillere? - Ja.
Nogen, der vil standse en stund og sige noget.
Hvad skal de sige? Hvad har du filmet i dag?
Du skal fortælle mig, hvordan man laver filmen her.
Det har jeg fortalt dig derhjemme. Jeg vil ikke gentage det.
Se, hvad jeg har købt.
Optagelsen gør det ikke klart, at du er min kone.
- Har du ikke præsenteret mig? - Nej. Min kone Agnieszka.
- Farvel, skat. Jeg elsker dig. - Farvel.
- Hej, piger. - Hej, far.
- Hvad så? - Jeg taler med Gosia. Hun siger hej.
- Sig hej fra mig. - Far siger hej fra altanen.
Gosia, jeg filmer fra altanen.
Kom til Warszawa, så kan du være med i en film.
Far siger, at du skal komme til Warszawa, hvis du vil med i filmen.
Han er på altanen hele dagen. Man kan ikke nå ind til ham.
Goddag, frue. Goddag. Jeg er heroppe.
Heroppe. Kig op.
Op. Her er jeg. Goddag.
- Gå hen til hegnet. - Hvorfor?
Jeg laver en altanfilm, hvor jeg taler med folk, der går forbi.
Jeg er stokdøv. Det nytter ikke at tale med mig.
- Jeg lover at tale meget højt. - Men jeg har intet at sige.
Jeg tror, at du har meget at sige. Gå et par skridt tilbage.
- Men hvad kan jeg sige? - Bare lidt. Det er fint. Goddag.
Goddag, goddag.
Jeg laver en film om folk, der går forbi min altan.
- Jeg spørger, hvordan de har det. - Hvordan jeg har det?
Den her gamle tøs vil ikke dø, at du ved det.
Sig noget om dig selv. Hvem er du?
Nej.
Mit cv er ikke for ... Hvordan skal jeg sige det?
- For offentligheden? - Nemlig.
Jeg har intet at være stolt af og intet at klage over.
Jeg er glad for det, jeg har.
Men jeg vil gerne spørge dig om meningen med livet.
- Om menigheden? - Meningen med livet. Hele pointen.
- Hvorfor vi lever. - Hvorfor vi lever?
Gid jeg vidste det. Det er et mysterium for mig.
- Hvem kan fortælle mig det? - Bestemt ikke mig.
Goddag, jeg er ved at lave en film. Må jeg standse dig et øjeblik?
- Goddag. - Goddag.
Jeg laver en dokumenter om folk.
Jeg leder efter emner. Vil du fortælle noget om dig selv?
- Om mig? - Ja.
- Du er fint klædt på. - Jeg er jo en pige.
- Ja. - Jeg arbejder med boligindretning.
Mode er min store passion. Jeg bruger al min fritid på det.
Jeg har min egen blog, og min instagramkonto vokser.
Jeg laver fotoshoots.
Jeg er fuldstændig besat af mode. Det er derfor -
- jeg ser sådan ud.
- Jeg håber, det var okay. - Det var alle tiders.
Jeg skal hen til min ven og downloade de billeder, vi tog i morges.
- Jeg skal bruge en helt i min film. - Det er vist ikke mig.
Jeg smutter. Hav en god aften.
Goddag. Jeg ved ikke, om du er klar over -
- at man kan få rigtig flotte gardinstoffer i butikken der.
Her?
Din kone sagde, at I skulle sætte i stand.
- Det er på tide. - Jeg kommer gerne med gardiner.
Hvis I mangler en lampe, så har jeg god smag. Jeg er ekspert.
En loftslampe?
Ja. Jeg kunne komme forbi -
- og møblere jeres lejlighed. Det vil ikke være noget problem.
Alle tiders. Okay.
Hvis jeg sagde sådan, ville publikum begynde at tænke:
"Hvem er den nabo? Er hun skør? Eller trænger hun sig på?"
Min scenepartner ville vide det, fordi vi er naboer -
- men han ville blive nødt til at beslutte -
- om han var en gammel nabo, der ikke længere kan gå -
- hvilket forklarer naboens tilbud, eller ung og lige flyttet ind -
- og hun lægger an på ham, selv om han er gift.
Måske er han ugift?
Måske ikke, og så siger han: "Hun er ikke min kone, men min søster."
Og vi ville dyrke ... Og min figur ...
Jeg må løbe, men hvis jeg når at komme til optagelsen -
- kan jeg tale og synge og danse.
Også synge. Ingen har danset for mig endnu. Hvad med en lille dans?
Jeg danser salsa og bachata. Måske i næste afsnit.
En, to, tre, en, to, tre ... Jeg kommer tilbage.
- Jeg hedder Angela, hej med jer. - Farvel.
Undskyld mig.
Jeg blev løsladt for to dage siden. Har du nogle småpenge?
- Nej. - Hav en god dag.
Jeg vandrer rundt i Warszawa og ved ikke, hvad jeg skal gøre af mig selv.
Skulle jeg begå et røveri og bare fortsætte som før?
Det er lettere at komme i fængsel igen.
- Lad hellere være. - Du har ret.
Jeg har ingen fremtidsudsigter. Jeg tog min eksamen i fængslet -
- og jeg er udlært brolægger.
Jeg ved ikke, hvad jeg nu skal.
Da jeg blev løsladt, var jeg fuld af optimisme.
Men nu er jeg fuld af vrede.
Jeg har ikke været aggressiv mod nogen endnu.
- Hvor bor du? - På gaden.
Undskyld mig, jeg laver en film. Goddag.
- Goddag. - Hvad læser du?
- Carl Sagan. - Jeg kan ikke se det herfra.
Carl Sagan, "Billions and Billions".
En spændende astrofysiker, der desværre ikke længere er i live.
- Astrofysiker? - Ja.
Hvad handler den om?
"Hvad er menneskehedens plads i universet?"
"Er Jorden truet af os? Eller er vi en trussel mod os selv?"
Den handler om rummet og alt muligt andet -
- som han gik og tænkte på. Han skrev, hvad der faldt ham ind.
- Hvad mener du, vores plads er? - Tilfældig og lillebitte.
Vi har ikke nogen særlig plads i universet.
Vi er en lillebitte tilfældig klat et sted i universet.
Hej.
Goddag. Hvordan går det? Godt?
Jeg er en kvinde, der rent tilfældigt er blevet meget lykkelig.
Hvordan skete det?
Det er en hemmelighed.
Men nu har du vakt min nysgerrighed. Det er ikke fair.
Måske ikke, men ...
... min lykke skyldes måske en anden persons ulykke.
Det gør mig endnu mere nysgerrig.
Vil du afsløre bare lidt?
En, der har plaget mig hele mit liv, er gået bort.
Og fordi han er væk, er jeg lykkelig.
Var det en, der stod dig nær?
Både ja og nej.
Men som ...
Som ...
- En far? - Nej.
- Ægtemand? - Ja.
- Men eksmand? - Ja.
Gået bort som død eller bortrejst?
Gået bort. Han er her ikke længere.
- Bare fraskilt? - Nej.
- Flyttet? - Nej.
Rejst?
- Rejst hinsides. - Hinsides.
- Og nu er livet bedre? - Det er fantastisk.
På kort tid har jeg gjort meget -
- som jeg aldrig havde kunnet gøre sammen med ham.
Og jeg er lykkelig.
- Mange tak. - Ingen årsag.
Men hvorfor? Jeg forstår det ikke.
Fordi jeg ...
... ikke vil opgive livet, kvinde.
Og det er ikke noget værd uden en bil?
- Jeg er glad for min bil. - Goddag. Undskyld, jeg forstyrrer.
Det var dog et skørt påfund.
Du står på din altan, mens jeg skal lægge nakken tilbage.
Du er vist magelig.
Jeg skal lægge nakken tilbage. Jeg får hovedpine af det.
Har du det værre end mig?
- Hvad er meningen med livet? - Spørg ikke.
- Jeg vil grave dybere. - Så er vi her, til det bliver mørkt.
- Jeg har tid til det. - Det har jeg ikke.
Ikke til at diskutere så alvorligt et emne.
Meningen med livet er et dybt emne, der tager tid at nå til bunds i.
Hvad livet er til for.
- Nemlig. Og? - Hvad det er til for?
At leve for nogen.
- Ikke for sig selv. - Hvem lever du for?
For mig selv.
- Og det er ikke okay? - Korrekt.
- Hvem vil du hellere leve for? - Undskyld?
Hvem vil du hellere leve for? En kvinde?
Ikke nødvendigvis en kvinde. Bare nogen. En anden person.
Børn, først og fremmest.
- Har du ingen? - Nej.
Vi må leve videre og lede efter vores plads.
Men det er meningen for mig. Og den er uopfyldt.
I ægteskabet er det vigtigt ...
Folk kalder den første forgabelse for kærlighed.
Men kærligheden kommer senere, når der skabes en dyb forbindelse -
- der gør dem uundværlige for hinanden. Ikke fysisk -
- men de mangler noget i deres liv. Som ilt. Bogstavelig talt.
Jeg var heldig at finde det, men desværre døde Andrzej for tidligt.
Hans tredje hjerteanfald. Jeg var gået en tur.
- Jeg er nødt til at gå. - Tak.
Ingen årsag. Du har mere spændende samtalepartnere.
Jeg er bare et sludrechatol.
- A bientôt! - A bientôt.
Goddag, jeg har et spørgsmål. Vil du være så venlig at komme op -
- under ... Goddag.
- Det er fint. - Okay.
- Jeg troede, du ville have lyd. - Jeg vil også have et billede.
- Jeg laver en film. - Hvilken slags?
- Om folk, der går forbi her. - Okay.
- Hvem er du? - Jo ...
Det ved jeg snart ikke. En person.
Hvad kan du sige om dig selv? Hvad er din historie?
- Undskyld? - Hvad er din historie?
Jeg har redet og konkurreret, siden jeg var lille.
Nu prøver jeg at få lov til at konkurrere igen.
Det er meget dyrt, men jeg er dygtig.
Jeg studerede drama, men det var for stressende, så jeg stoppede.
- Hvilket år? - Undskyld?
- Hvilket år stoppede du? - Første år.
- Det er en sød hund, du har. - Den hedder Lolita.
Min hund hedder Bibi. Den kan ikke lide andre hunde.
- Det kan min heller ikke. - Okay, jeg må videre.
Og hvad er det?
- Legetøj. - Hvem er den til?
Jeg gav den til en pige i fødselsdagsgave.
- Hvilken pige? - Min pige.
Sejt. Se, det er en historie.
Der er altid en historie. Okay, jeg smutter.
- Rosenkransen. - Rosenkransen?
Ja.
- Har du den altid med dig? - Ja, altid.
Man skal recitere den mindst en gang om dagen.
- Skal man det? - Ja.
- Hvad gør rosenkransen så ... - Interessant?
- Ja. - Alt. Livet.
- Du godeste. - Har du aldrig hørt om rosenkransen?
Jeg har hørt noget.
- Og har du reciteret bønnerne? - Mig? Nej.
Beklager, men ...
- Det kommer du til. - Tror du det?
Ja, uden tvivl.
Naturligvis.
- Hvad giver rosenkransen dig? - Den giver styrke og kraft.
Og den forhindrer en i at fare vild i tilværelsen.
Den giver fred i sindet og kærlighed, uanset hvad der sker.
Og den giver håb om frelse.
- Skønt. - Det er den ægte vare.
- Det lyder godt. - Rigtig godt.
- Jeg får helt lyst til at prøve. - Gør det.
- Tre Hil dig, Maria i dag. - Okay.
- Lover du det? - Jeg kan ikke love det.
Du er altså alligevel snæversynet.
- Er du troende? - Nej.
- Nej? Er du døbt? - Nej.
- Nej? - Nej.
- Det kan jeg ikke tro. - Det er sandt.
Ikke døbt? Det var da utroligt.
- Mine forældre var ikketroende. - Nej?
Hvordan vil du definere dit verdenssyn?
- Jeg er agnostiker. - Agnostiker.
Men åben over for det metafysiske og det absoluttes mysterium.
- Måske mere end et. - Jaså.
Men måske er der noget eller nogen, der passer på os deroppe.
Vi ved det ikke.
- Jeg er åben over for tegn. - Fantastisk.
Må Guds nåde i så fald lyse ned på dig.
Du burde lave en biograffilm.
Om dit projekt. Det kunne blive et interessant manuskript.
En fyr står på sin altan og ...
Eller en filmskaber, men en fyr generelt.
En fyr står på sin altan -
- og filmer de forbipasserendes bevidsthedsstrøm.
Men du ville være nødt til at hyre skuespillere.
Det kunne du lave en fantastisk film ud af.
Du kunne skrive en historie ind i bevidsthedsstrømmen -
- som en forbipasserende læser op.
Og det viser sig, at han er forbundet med den 26. på en eller anden måde.
Noget i den stil. Det kunne være interessant.
I samme stil som tjekkiske film. Men meget interessant.
Jeg fandt en, men den er stribet, så jeg ved ikke, om ...
Det er ligegyldigt. Om den så havde prikker.
- Er det indgangen? - Jeg kaster den ned.
Helt herover? Kan du det?
Pas på.
- På mikrofonen. - Utroligt.
- Du kunne ikke, hvis du forsøgte. - Okay.
I guder.
- Er den okay? - Den passer perfekt.
- Vi er samme størrelse. Det er en L. - Alle tiders.
Jeg folder den pænt.
- Den er blevet strøget. - Det kan jeg se.
- Jeg har det skidt med det. - Lad være med det.
Det er til billedet. Det er kun hertil. Til mit id.
Hvis du tager den på, bliver den ikke krøllet.
Ja, men jeg kan ikke gå rundt sådan, jeg ser jo ...
Det er sandt.
Jeg har en pose. Den skal ikke i min rygsæk.
- Alle tiders. Hvad hedder du? - Jeg hedder Paweł.
- Jeg hedder Robert. - Må jeg kalde dig det?
- Gerne. - Okay.
- Okay, Paweł. - Det var så lidt.
- Tak. Du får den igen. - Behold den.
Må jeg det? Alle tiders.
- Er du genert? - Ja, det er jeg.
Det er vigtigt at overvinde genertheden i dit arbejde.
Men på gaden på stående fod ...
Jeg lytter. Her er ingen andre. Kun os.
Jeg filmer.
Smukt.
Du rørte mig. Jeg fik kuldegysninger.
Det glæder mig.
- Hun bagtaler dig hver anden dag. - Det kan jeg fornemme.
Hun sagde, at du filmede hende og hendes hund.
Det er meget muligt. Mange damer med hunde kommer forbi her.
- Du er en berømt lokal hjerteknuser. - Nej da.
Dit speciale er damer med hunde. Pas på ham der.
Min kone lytter med. Sig ikke sådan noget, især når det ikke er sandt.
Skal kun din kone have glæde af dig?
Alle kvinder fortjener at blive talt pænt til. Jeg taler ikke om ...
Men aldrig med bagtanker.
For mig er "bagtanker" et relativt begreb.
Ligeså "svig". "Ægteskabelig svig." Hvordan kan det være svig?
Det er ikke svig, men hvis nogen er sådan af natur -
- og nyder at spise både ude og hjemme -
- så har han da i det mindste prøvet begge dele. Farvel.
Lige et øjeblik. Hvad med din mand? Spiste han kun hjemme?
Det kan en kvinde aldrig være sikker på.
Men han fik mig aldrig til at føle, at han havde lyst til det.
Hvornår kommer du hjem, skat?
Hvornår?
Jeg kommer hjem, når jeg kommer hjem.
Et typisk mandespørgsmål.
Farvel.
Goddag. Goddag.
- Har du et øjeblik? - Jeg skal skynde mig til lægen.
- Har du lyst til at sludre? - Om hvad?
Jeg taler med folk om livet.
- Du har fat i den forkerte, - Hvorfor?
Fordi mit liv er et stort rod lige for tiden.
Kom lidt tættere på. Hvorfor er det et rod?
Sådan blev det bare. Den slags sker.
- Kan du uddybe det? - Det er min fødselsdag i dag.
- Og ... jeg føler mig trist. - Du har sågar taget sort tøj på.
Nej, jeg går altid i sort.
Det gik ikke, som jeg håbede. Vi var kommet til det punkt -
- hvor man forventer, at alt ordner sig på bedste vis.
Men det er helt anderledes, end det plejede at være.
På hvilken måde?
Alle mine planer og alt det, jeg forventede af mine kære ...
... er væk.
På hvilken måde?
Det er helt anderledes end det, jeg forventede.
Alt det, jeg har lagt i det, mine forhåbninger og respekt -
- alt det, der kræves for at kunne fungere er forsvundet.
- Hvis respekt? - Hvad?
- Hvis respekt? - For mig.
- Men hvis? - Mine kæres.
- Børn? - Mine kæres.
- Ægtemand? - Mine kæres.
- Jeg må gå. - Det er jeg ked af. Tillykke herfra.
- Mange tak. - Morgendagen bliver måske bedre.
Og næste år bliver måske en dans på roser.
- Måske. - Farvel.
Jeg har været gift to gange. Jeg har ingen børn.
Der har du det. Skal jeg krænge sjælen mere ud på mig selv?
Det føles lidt som at gå til skrifte.
Har du det godt i rollen som skriftefader?
Jeg er her nu ikke som ...
Men du kræver, nej, måske ikke kræver, men du ønsker, at jeg ...
Jeg er nysgerrig. Men du er ikke tvunget til at svare.
Men jeg kom her i dag, fordi jeg har haft så travlt på det sidste.
Men i dag havde jeg tid til at tale.
Det er et godt spørgsmål, om jeg nyder rollen som skriftefader.
Nemlig. For alle kommer forbi og fortæller dig noget.
Og du lokker dem også til det.
Kan du sove om natten? For du hører jo en masse.
Du lytter til en masse mennesker og hører alle mulige historier, ikke?
Er det ikke hårdt? Hvad er pointen med filmen her?
- Det har jeg også tænkt over. - Der fik jeg dig.
- Kommer det med i filmen? - Det ved jeg ikke.
Så skal du sige noget ud over det sædvanlige.
Jeg er vild med den is her. Den er virkelig lækker.
Nej, det er reklame, det her er en dokumentar. Det skal være noget ægte.
Jeg anbefaler isen her. Den er lækker.
Stop, det er en reklame. Jeg laver en dokumentar.
- Hvad skal jeg så sige? - Noget personligt.
Hvad har du drømt?
Det har jeg glemt.
- Har du glemt, hvad du drømte om? - Ja.
Tal ikke så højt ind i den. Rør ikke ved den.
Du er en lille lømmel, ikke sandt?
- Sig nu noget? - Men hvad?
En remse.
Eller syng en sang.
- Jeg kan ikke nogen. - Hvad? Hvor gammel er du?
- Hvor gammel er du? - Ni.
- Kan du ikke nogen sange? - Jo, jeg kan.
Så syng en.
- Hvad kan jeg tørre den af i? - Slik det af.
- Den er beskidt. - I din T-shirt.
Men den er helt ny.
- Goddag. Det er længe siden. - Ja, det er det.
- Hvad er der sket i dag? - Ikke noget.
- Det er umuligt. - Der er intet nyt.
Det er det samme.
- Fortæl om dig selv. - Men hvad skal jeg dog sige?
Jeg er enke og bor alene.
Jeg kan ikke få hjælp af kommunen, medmindre jeg går derhen fem gange.
Man skal bruge en formular, og den har de ikke.
Man skal hente den på Grochowska ...
Det er skørt. Jeg fik en henvisning til en operation for grå stær.
Det krævede ti forskellige test.
Og fortæl mig lige, hvorfor de trækker behandlingen -
- fra min elendige lille pension, som jeg har knoklet for -
- når jeg selv har betalt for halvdelen af de test.
Så lad mig dog beholde de fradrag.
Så har jeg råd til et privathospital.
Ikke alene skal jeg selv betale, jeg skal også vente i syv år.
Jeg bliver blind, før de ordner det.
Det er sandheden. Hvor er staten?
Den er helt til rotterne. Film det, og vis folk det.
Hvis du modtager et anbefalet brev -
- skal jeg overbringe dig det personligt, og alt skal være i orden.
Men hvis jeg ...
... har en rangle fra Kina til dig eller et puslespil fra Kina -
- og jeg afleverer det til dig, ved du så hvad?
Så er jeg ikke længere postbud, men pakkebud.
Et pakkebud. De har gjort mig til et pakkebud -
- fordi de ikke kan gå ind i en butik og købe det mindste selv.
Nogen skal levere det til dem. Til herskaberne.
Jeg plejede at være postbud, og jeg var stolt af det.
Jeg bar en kasket med en ørn på. Jeg havde en uniform. Et jakkesæt.
Og nu skal jeg købe mine egne sandaler.
Jeg har betalt 100 zloty for at have noget at gå i.
Da jeg startede som postbud, fik jeg lædersko.
Det tog mig mindst tre år at slide dem op.
Jeg havde lædersandaler, som jeg brugte i mere end fem år.
Men nu, når jeg får de kinesiske sko, smider jeg dem ud.
De er ubehagelige at have på, de stinker af kinesisk lim -
- og man kan ikke have dem på blandt folk.
Jeg har alt. Et godt helbred.
Men jeg har ikke min bedste ven, der er død. Og det er ...
Hvem var han?
Han var min kærlighed.
- Din kærlighed? - Ja.
- Var han din partner? - Ja.
Hvor længe var I sammen?
I 40 år.
Og lidt til.
- Boede I sammen? - Ja.
- Hvordan gjorde I det?
- Som var han min bror. - Din bror.
Din bror og din partner?
Han var ikke min bror. Han var min partner.
Men hvis nogen spurgte, så var han min bror.
Sådan gjorde I det.
Hvad skulle vi ellers gøre? Det var, hvad vi kunne finde på.
Troede folk på jer?
Måske ikke, men der var ikke problemer på grund af det.
- Farvel. - Farvel. Vi ses.
Tak.
Jeg ønsker dig et godt helbred og et spændende liv.
Tak.
- Goddag. Har vi talt sammen? - Ikke endnu.
- Kan vi det? - Ja.
Kom lidt tættere på.
- Tag bare barnet med. - Han er lige faldet i søvn.
- Jeg hedder Paweł. - Jeg hedder Judyta.
Jeg laver en altanfilm, hvor jeg spørger folk, hvordan det går.
Det går fint, omend vi lige var lidt oprørte.
Jeg skulle amme am. men han er faldet i søvn.
Det er nyt for mig. Jeg har haft ham i tre uger.
- Så nyt? - Vi er ved at lære at leve sammen.
- Alle tiders. Hvad hedder han? - Marcel.
Marcel? Ligesom min far. Det var dog utroligt.
Du godeste. Hvordan er det at være mor?
Fantastisk. Jeg troede ikke, at det var så fantastisk at have en familie.
Så jeg er lykkelig. Jeg mangler søvn, men det er fantastisk.
Han er en mapapa.
- Mama plus papa. Mapapa. - Mapapa.
- I én person. - Er du ikke moderen?
- Nej, jeg kunne være deres farmor. - Lad nu være ...
- Vi har en farmor. - De har en farmor.
Hun er deres faster. Faster Monika.
- Og hvor er deres mor? - Ikke her.
- I et andet land! - Sikken historie.
- Du er en sjældenhed. - Men et hit!
Men sådan en far har børn ikke brug for begge forældre.
Audrey Hepburn sagde, at et barn har brug for én person, de kan stole på -
- der vil elske dem.
En rolig forælder slår to, der skændes.
- Kom ned derfra. - Magda, du må ikke røre den.
Hvordan er det at være mapapa?
Man vasker tøj og køber ind hver dag. De holder en beskæftiget!
Men jeg kan se, at du også finder tid til at træne.
- Det er en gave. - Du må træne.
- Han er en usædvanlig mand. - Jaså?
Ville han have mig, giftede jeg mig med ham.
- Du får vel mange tilbud? - Masser.
Jeg har meget travlt.
Hvad er der sket, hvis jeg må spørge?
Jeg er ved at blive skilt.
Der er en tredjepart involveret.
Og det er alt.
Hun udskiftede mig med en bedre og yngre model.
- Det kan kvinder også gøre. - Ja, alle kan gøre det.
Og sådan er det bare.
Men hvordan har du det nu?
Ikke helt ... Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det.
Det er ikke lige mig.
- Var det et langt ægteskab? - 15 år.
Tre børn.
De er 14 og 13. Og den yngste lille efternøler er tre år.
Det er hårdt, men vi må klare det.
Jeg kaster mig ikke ud foran et tog, for det ville være formålsløst.
Det er hårdt. Spørger du, hvad jeg føler, så føler jeg mig utilpas.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre af mig selv.
Jeg ved det simpelthen ikke.
- Det gik galt. - Vi voksede fra hinanden.
Jeg har lyst til at spørge Iza hvorfor.
- Skal jeg virkelig sige det? - Jeg ved det stadig ikke.
- Hvorfor jeg traf den beslutning? - Ja.
- Det skal ikke med i en film. - Det er okay.
Jeg har ikke noget problem med det.
- Har du ikke? - Nej.
Jeg ved snart ikke. Okay. Min mand var mig utro.
- Der fik du noget godt. - Ja.
Og 15 år blev skyllet ud i toilettet.
Goddag, fru Jadwiga.
Goddag og farvel. Jeg standser ikke, for det regner.
- Okay, vi ses. - Vi ses en anden gang.
Godmorgen.
- Godmorgen. - Har du et øjeblik?
- Undskyld? - Har du et øjeblik?
Et øjeblik.
Så kom herhen. Jeg laver en film.
- Er jeg med i en film? - Har du sovet i bilen?
- Ja. - Hvor længe?
- Natten over. - Hele natten?
Ja.
Men jeg er på vej ud efter kaffe. Her er jeg.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Jeg hedder Paweł. - Jeg hedder Piotr.
Jeg kunne ikke se dig tidligere, men det kan jeg nu.
Her er jeg. Du havde ikke brillerne på.
Og jeg havde ikke tid.
- Jeg er her næsten hver dag. - Det tror jeg gerne.
- Sover du ofte i din bil? - Nej, det var kun anden gang.
- Anden gang? - Siden du filmer, kommer jeg igen.
- Gør du det? - Her? Jeg ved det ikke. Vi får se.
- Hvad skete der? - Hvad tror du?
Jeg blev smidt ud.
- Er det rigtigt? - Ja.
- Hvad havde du gjort? - Ikke noget.
Det er en lang historie.
Men det er kun midlertidigt.
- Bliver du taget tilbage? - For ottende gang? Det vil jeg ikke.
Man skal vælge sin egen vej. Bare gøre det.
Goddag, jeg laver en film.
Kan vi tale sammen?
- Om livet. - Livet.
Hvad?
- Hvordan klarer I livet? - Det talte vi lige om.
- Lige nu? - Ja.
- Er I nået frem til noget? - Ikke endnu.
Kun noget meget intimt, der ikke dur på film.
- Måske lidt? - Måske.
- For kameraet. - Vi er en sammenbragt familie.
Med forskellige historier. Fem personer, fem verdener.
- Fem børn? - Fem af os.
Vi har tre døtre.
- Hvor mange er dine? - To.
Og den tredje.
Vi er fire i vores familie. Jeg er også fraskilt.
Men vi er kommet videre. Jeg har to døtre.
- Er det hårdt eller hvad? - Det kan det være.
Det var en stor chance for os. Vi er lige flyttet hertil.
- Vi er ved at falde til. - Vi leder efter vores plads.
Goddag. Kom lidt tættere på, du er uden for billedet.
- Det er godt. - Hvorfor?
- Er det sådan, du ser kvinden? - Bebyrdet?
Som en, der står for indkøb og det huslige arbejde.
Uden at få tak, mener du?
Nej, uden at man lægger mærke til det, så længe det bliver gjort.
Jeg står nu også for indkøb.
- Men lige nu står jeg på altanen. - Præcis.
- Farvel. - Farvel.
- Er det fint? - Det er alle tiders.
- Hvad så? - Glem det!
Det er mig. Jeg kom ikke i mandags, fordi jeg fik et job.
- Jeg havde mistet håbet. - Jeg fik simpelthen et job.
Vent lige med at optage.
Tættere på hegnet. Nej, lad os optage.
Hvad er der sket?
Jeg fik ... Alt er i orden. Billeder og id-ansøgning.
Mine ting er hos nonnerne på Ulica Florianska.
Der ligger en kirke.
Og jeg fik et job, men jeg beklager, det er bare for meget.
Jeg arbejder og sover i natbusser. Jeg får løn en gang om måneden.
Jeg får en kontrakt, når jeg viser ham mit id.
Jeg har taget fri i dag.
Jeg må gøre mig selv i stand, men du kan se, at ...
- Jeg mener ... - Vi er på fornavn.
Paweł, ja.
Goddag. Jeg har et hurtigt spørgsmål.
- Jeg taler ikke polsk. - Jeg taler engelsk.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg blev løsladt for et par dage siden.
- Tillykke. - Undskyld?
- Tillykke. - Mange tak.
Jeg forsøger at få samling på mig selv -
- og jeg har brug for lidt hjælp. Kan du undvære lidt småpenge?
Jeg har ingen zloty. Jeg er her bare for at arbejde og så rejse hjem.
Jeg skal på arbejde i lufthavnen. Jeg har kun euroer.
Jeg tager også imod euroer.
Det koster 20 euro for en taxi hjem fra lufthavnen. Jeg beklager.
- Jeg laver bare sjov, okay? - Så tager jeg hjem.
- Hav en god dag. - Nyd din frihed.
Tak.
- Sæt den nu ikke over styr. - Det gør jeg heller ikke.
- Hvad sagde han? - Sæt den ikke over styr.
- Godmorgen, fru Zosia. - Godmorgen.
Du store. Sikke mange blade.
Vejret er fint, så bladene flyver rundt.
Det er heldigt, at det ikke regner. Så havde det været sværere.
- Hvorfor det? - Våde blade er tunge.
Og flere ville falde af træerne. Regnen ville ryste dem af.
Nu falder de ned af sig selv.
Jeg har aldrig mødt din mand. Hvem var han?
- Hvem? - Din mand.
Han har været død i 21 år.
Boede du her overhovedet dengang?
Han var temmelig fed. Januszek. Han kiggede for dybt i flasken.
Ja ...
Han brød sig ikke om at arbejde.
Jeg arbejdede for PZO.
De polske optiske værker. Det var der, vi mødtes.
Han var blikkenslager. Du kender de fabriksblikkenslagere.
Hvordan de var dengang. De gik bare rundt med skruenøgler.
Og ... de var glade for at drikke.
Og senere blev jeg tvunget til -
- at sige op hos PZO og tage jobbet som vicevært.
Og så flyttede vi hertil. Han havde det godt.
Han arbejdede kun, når han selv gad. Punktum.
Og jeg var nødt til at arbejde.
Så jeg fejede og rev, mens han hvilede sig.
Men en flaske ved sin side.
Fru Zosia, har du fem zloty?
Jeg vil gerne købe brød.
- Jeg har kun en tyver. - Fint. Så tager jeg 20.
Det er ikke en tyvehånd. Den kan ikke komme igennem.
Så har hun til den 20.
Jeg havde fem, men jeg tænkte -
- at hun fik 20, ellers kommer hun igen i aften og beder om fem til.
Hvad ville pointen være med det?
Jeg hedder Piotr. Jeg prøver på at finde min plads i livet igen.
Jeg har en, der hjælper mig med det -
- så jeg vil tale med vedkommende, stille et par spørgsmål -
- og prøve at finde nogle svar.
Kan du fortælle mere om din søgen?
Det er meget personligt.
I 34 år levede jeg i en tåge, før jeg besluttede mig for at bryde ud.
Alt det, jeg oplever nu, er fuldstændig nyt for mig.
Og jeg prøver på at finde vej i dette nye liv.
- Hvilken slags tåge? - Alkohol.
Javel. Og hvordan går det?
Fint. Fint, bortset fra ...
Jeg prøver bare på at se på verden med friske øjne -
- og forstå den og min plads i den.
Og at acceptere mig selv og min fortid -
- så jeg kan komme videre.
- Hvordan er det at være tørlagt? - Rart.
- Det er godt. - Hvad er det positive?
Verden smager bedre. Man kan høre sig selv bedre.
For man lytter til sig selv -
- i stedet for at drukne sin smerte i sprut.
- Pas på dig selv. Hav en god dag. - Tak, og held og lykke.
Hvad vil du være, når du bliver stor?
Jeg skifter mening hele tiden. Først en ting, så noget andet.
Jeg kan ikke rigtig beslutte mig for, hvad jeg vil være.
Hvad var det først?
Min bedstemor ville altid have -
- at jeg blev professor.
Professor i hvad?
Hun sagde altid, at jeg skulle være professor eller direktør.
Men ikke for hvad.
Bare at jeg skulle være det. Men for hvad ved jeg ikke.
- Vil du gerne det? - Ja.
Men at ville noget er ikke altid nok.
Måske har man ikke heldet med sig.
- Du knokler med din film. - Jeg er på min plads.
- I alle slags vejr. - Det er klart.
Jeg har desværre travlt, for på trods af det triste vejr -
- skal jeg have min gåtur i Skaryszewski Park.
Jeg er nødt til at få lidt frisk luft. Men jeg har en nyhed.
Til alle dem, der ser filmen.
- Vent. Jeg zoomer lige ind. - Okay.
Nej, vent lige. Jeg skal lige indstille kameraet.
Ikke når jeg ser sådan ud.
- Jeg lader det være ude af fokus. - Ja, gør det.
Om to uger og to dage -
- får min mand og jeg en familieforøgelse.
Vi skal have en baby.
- Hvordan har du skjult det for mig? - Undskyld?
Hvordan har du holdt det skjult for mig?
Jeg er så dygtig, at jeg kunne skjule det.
Det kommer an på, hvad jeg har på. Nu kan du se det.
- Så sandelig. - Om to uger.
- To uger. Storartet. - Du må endelig ikke stille skarpt.
Jeg har ikke makeup på, og mit hår er som filt.
Vi vil ikke have, at folk siger, at gravide kvinder er grimme.
For som du ved, kan gravide kvinder også se godt ud.
Se, Bolek. Det er Lola.
Lola er derovre. Kig op.
Du ved ikke, hvor du skal kigge hen, fordi du er et fæ. Se der.
Det er Lolita.
Hør bare.
- En smuk serenade. - Han er blevet til en fugl.
- Romeo og Julie. - Ja.
Lola, se, hvilke følelser du vækker.
Lad mig fortælle dig, hvad kærlighed er.
Jeg har lige købt nogle fine kager.
Nu vil jeg lukke æsken, sætte mig ind i bilen -
- og køre 500 kilometer uden at spise dem på vejen.
Jeg vil give dem til min dejlige mor. Det er kærlighed.
Hvis det ikke er kærlighed, ved jeg ikke, hvad er.
- Goddag. - Goddag.
Du er dygtig, hvad?
- Robert? - Robert.
- Hvornår har jeg sidst set dig? - Det ved jeg ikke.
- I juli var det vist. - For nogle måneder siden.
- Hvordan har du haft det? - Jeg har arbejdet som sædvanlig.
Jeg fik mit id-kort.
Jeg lægger fliser. Mine fingre slår revner af lim og mørtel.
Jeg kan ikke engang vaske mit ansigt, så ondt gør de.
Jeg har et ærligt job. Og intet at vise for det.
Jeg arbejder hele dagen og tigger om natten for at få et sted at sove.
Og nogle gange får jeg bid.
Jeg ved, at jeg lyder, som om jeg har ondt af mig selv.
Det har jeg ikke. Jeg er bare udbrændt.
En straf er en straf, men hvor meget kan man klare?
- Jeg laver en film fra min altan. - Hvad?
Jeg sagde, at jeg laver en film fra min altan.
- Hvad er temaet? - Temaet er livet.
- Livet. - Kan vi tale om det?
Kom nærmere. Jeg har et spørgsmål.
- Hvad anser du dig selv for at være? - Et menneske.
Det kan jeg se, men ...
Hvem er du?
Det spørger jeg også mig selv om. "Hvem er jeg?"
Jeg fik mit navn af mine forældre.
Samfundet gav mig min status. Men jeg kan ikke sige, hvem jeg er.
Det er livets store spørgsmål, og jeg leder efter svaret.
Hvad laver du?
Lige nu?
- Jeg udskifter gasmålerne. - Gasmålerne?
Ja.
De hvide roser blomstrer igen.
Johnny, kom tilbage fra din krig I dag.
Kom tilbage, og kys mig, Som du gjorde engang.
Og den smukkeste rose Vil være min gave til dig.
Jeg ville give, Den dag du drog i krig,
For dit våben En rose så ren og hvid.
Men selv inden du drog din vej,
Før du lukkede døren Den rose lukkede sig.
Sådan.
- Vi fejrer i morgen. - Ja, det gør vi.
Men ikke i dag, for bladene skal fjernes.
Okay.
De herrer, jeg laver en film om forskellige ting.
Og det er en særlig dag i dag. Hvad kan I fortælle mig?
Vi lovpriser vores storslåede Polen.
Man skal være stolt af at være polak.
Vi må udvise respekt og tage os af tingene her i landet.
- Vores lille fædreland. - Og vores store fædreland.
Det er vi nødt til at forstå.
Mange folk vajer med flaget uden at forstå hvorfor.
Eller hvordan man er patriot, selv om der ikke er krig.
Men at være patriot betyder at holde af ...
- Vores lille fædreland. - Arbejd i Polen, betal skat i Polen.
Drik ikke på jobbet. Vær et aktiv for Polen.
Respektér nationalsymbolet.
Elsk din nabo.
Det grundlæggende. Gud, ære og fædreland.
- Det vil jeg altid kæmpe for. - Vi glemmer aldrig.
Vi er altid draget i krig, mens vi sang "Guds moder".
Ikke om ligestilling og homoseksuelle.
- Beklager. - Beklager. Det slap lige ud.
Gud, ære, fædreland!
Stolthed, stolthed, national stolthed.
Alle polakker, råb sammen med os: Nej til forbandede indvandrere.
Glædelig jul, fru Jadwiga.
- I lige måde. - Rigtig glædelig jul til dig.
Sig ikke det. Ønsk mig ikke glædelig jul.
- Hvad må jeg så ønske dig? - En rar jul.
Hvordan kan den være glædelig uden min elskede mand?
Udvis lidt pli.
Så hav en rar jul.
Tak, fordi du gjorde mig i godt humør.
Undskyld. Må jeg starte forfra?
Hej, skat. Har du filmet den første sne?
- Ja. - Godt.
- Vil du med os ud at gå en tur? - Det kan jeg ikke.
Sluk for kameraet, og kom ned.
- Jeg skal arbejde. - Det her er også arbejde.
Se, hvor glad hun er. Lola!
Goddag!
Jeg leder efter en helt til min film.
- Undskyld? - En helt til min film.
- I guder, nej. - Hvorfor ikke?
- Jeg mangler selvtillid. - Det kan hjælpe på det.
Helt bestemt.
- Mener du filmen, du laver nu? - Ja.
- Og mener du denne samtale? - Ja.
Endelig.
- Kom nu. - Jeg kan prøve.
- Ja. - Men måske går jeg.
Jeg har et spørgsmål.
Laver du en film ud af samtalerne?
- Ja, jeg klipper dem sammen. - Er du filmklipper?
Nogle gange. Jeg er snarere filminstruktør.
Og hvem er du?
Jeg føler mig utilpas.
Men hvorfor? Situationen er ...
Fordi jeg ikke helt ved, hvem jeg er.
Hvad betyder det?
Jeg laver flere ting, men ved ikke, om jeg er det ene eller det andet.
- Hvad eller hvem. - Men hvem synes du selv, du er?
En person, jeg ikke helt er blevet endnu.
Jeg er næsten den person.
Og hvad hedder du?
Jeg hedder ... Jeg har et navn.
Jeg hedder Paweł.
Som eksempel. Jeg hedder Paweł.
Og jeg hedder Agnieszka.
Det gør min kone også.
Et smukt navn.
- Hvad er dine drømme? - Det kan jeg ikke bare fortælle dig.
Tror du bare, at du kan spørge ...
Du har vist ikke problemer med at kommunikere.
Du har sikkert ikke problemer med at skabe kontakt.
Derfor kan du stille et direkte spørgsmål og forvente et svar.
Generer jeg dig?
Jeg er glad for, at jeg havde modet til overhovedet at tale med dig.
Jeg er glad for, at jeg talte med dig.
Jeg troede ikke, jeg ville kunne gøre det.
Men det viser sig, at jeg kan tale med en, der beslutter sig til ...
... at fiske mig frem, hvis man kan sige det sådan.
Jeg er også glad for, at du gjorde det.
Men hvad kommer der nu ud af det?
- Goddag. - Goddag.
- Hvordan har helbredet det? - En smule bedre.
- Hvad siger du? - En smule bedre.
Men alligevel ...
Hosten.
- Den er der stadig. - Men man er nødt til at arbejde.
- Det er sandt. - Desværre. Sneen kommer og går.
Hvad kan man gøre? Den skal fejes væk.
Er det intet problem at stå tidligt op?
- Det er lettere end om sommeren. - Jaså?
For når jeg kigger ud og ser al sneen, så ... Du godeste.
Man burde stå op klokken to.
Og du står i vinduet til klokken to og holder øje.
Så sner det, så sner det ikke. Så man skynder sig ud og fejer videre.
Bolek!
Bolek.
Hej.
Hej, Bolek. Du skal være far.
- Skal han? - Ja.
- Ved du hvor mange hvalpe? - Seks indtil videre.
- Seks? - Ja.
- Der er seks. - Bolek.
For pokker da.
- Hvor rørende. - Ja, det synes jeg.
Det gør jeg også. Hvor længe er hun drægtig?
Warszawa-opstanden.
- Til den første august? - Nej.
63 dage?
Det er nemlig rigtigt.
Goddag, frue. Jeg laver en film fra min altan.
- Undskyld? - Goddag.
- Og hvad så? - Jeg laver en film.
Jeg spørger alle, hvordan det går. Jeg søger en helt til min film.
- Åh nej, jeg er ikke nogen helt. - Hvorfor ikke?
Hvorfor? Fordi jeg er gammel.
Du skal bruge en, der er ung og modig.
Men hvorfor? Folk med livserfaring ...
En med gode idéer til livet. Jeg har kun idéer til døden.
- Hvilke idéer til døden har du? - Ingen gode idéer, er jeg bange for.
- Ikke engang til døden. - Men hvad har du tænkt dig?
Lad os bare sige, at jeg venter på inspiration.
Hvad mener du med det?
Det skal være succesfuldt. Ellers gør det bare det hele værre.
- Tænker du i de baner? - Jeg tænker ikke. Jeg prøver.
Jeg fortryder, at jeg ikke gav Andrzej, min mand, mere kærlighed.
Sommetider ... Jeg er nærmere ...
Jeg skjuler mine følelser.
Jeg er kun blødt en smule op med alderen.
Men jeg fortryder virkelig, at jeg ikke -
- greb muligheden for at vise ham min kærlighed -
- i stedet for det pjat med mand og kone. For det er ikke lige mig.
- Så hav en god aften. - Hav en god aften.
Kender du sangen "Godnat, jeg håber, du drømmer om mig hele natten"?
Det var rettet mod Andrzej, ikke dig. Jeg håber, jeg drømmer om ham.
Det gør jeg tit, og nu er det ...
... 12, nej 13, år siden, at han døde.
Paweł!
Det er bare ...
Jeg har mistet de værdier, jeg fik indprentet som barn.
Min mor opdrog mig ...
... til at blive et ordentligt menneske.
Men alt brast som en sæbeboble på et enkelt øjeblik.
- Og senere ... - Hvilket øjeblik?
Det ved jeg ikke. Måske ...
... var det første gang, jeg gjorde en mand fysisk fortræd.
- Hvad gjorde du ved ham? - Jeg brækkede hans ben.
- Med hvad? - Et metalrør.
- Hvorfor? - Han skyldte en anden fyr penge.
Men jeg kom ikke i fængsel for det.
- Hvad skete der så? - Undskyld?
Du brækkede hans ben. Hvad skete der så?
Derefter kom jeg en gang om ugen, og han betalte mig pengene.
Jeg fik indsamlet hele gælden og fik provision.
Jeg husker det. Jeg drømmer om det om natten.
Jeg lider på grund af det. Jeg har ondt af den mand.
- Har du opsøgt ham? - For at undskylde? Nej da.
Men jeg vil gerne ...
... dø som en hæderlig mand. Ikke som taber, dranker ...
... og kriminel.
Du har ingen idé om, hvor meget jeg misunder dig ...
... den situation, du står i.
Du er elsket og har et hjem og en familie.
En hund.
Et stabilt liv.
Sæt pris på det.
- Goddag, nabo. - Goddag.
Stanisław, vis dig for kameraet.
Det er ikke hans første film. Han var med i "Under overfladen".
- Som skuespiller. - Ser man det.
Ja, han spillede en nyfødt. Med andre ord spillede han sig selv.
- Det er det bedste. - Han er lige faldet i søvn.
Jeg går et skridt videre.
Mens du er lille ... Jeg tager ham op.
- Han er smuk. - Om 20 år laver du en fortsættelse.
- Ja. - Lille skat, vis dig for kameraet.
Der er han.
Når dokumentaren om os her i Saska Kępa bliver vist -
- gad jeg nok vide, hvor stor Staś vil være.
Hvor stor vil du så være?
- Hr. Paweł! - Herovre.
Jeg har det skidt. Jeg er nødt til at gå til lægen -
- ellers skal jeg vente til på torsdag.
Jeg er frisk som en havørn undtagen her.
Det er sikkert noget med baghjernen.
Heldigvis ikke hjernen. Er du her i morgen?
- Ja. - Så kommer jeg forbi.
Okay.
- Jeg går som min bedstemor. - Nej, du gør ej.
- Nå, ikke? - Du har fart på.
Jeg er allerede i bedre humør.
- A bientôt, Monsieur! - A bientôt, Madame!
- Fru Ania, meningen med livet. - Hvad?
- Hvad siger du? - Hr. Pawel spørger.
- Om hvad? - Hvad er meningen med livet?
Meningen med livet? Livet er mening.
Det er alt.
Livet er mening.
For hvis det ingen mening har, hvorfor så leve?
Tak til alle de forbipasserende, der delte deres historier med os.
Tekster: Helle Cathrine Østergaard Iyuno-SDI Group