Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERT PÅ BOKA "DEN KATOLSKE SKOLEN"
Få oss ut!
Vær så snill!
Vær så snill, ikke gå.
Ellers kommer de tilbake.
Vær så snill.
SEKS MÅNEDER FØR
Uvisst når alt begynte.
Still opp!
Det handlet om oss alle.
Rett i ryggen!
Utdannelsen vår, strøket vårt, skolen vår.
Etterpå ble ingenting som før.
Ett, to.
Ett, to. Ett, to. Ett, to.
Ett, to.
La meg høre stemmene deres.
Ett, to! Ett, to! Ett, to!
Jeg gikk i første på en privat, videregående skole,
med månedlige skolepenger.
Jenter fikk ikke gå der.
Vi var alle gutter fra et middelklassestrøk i Roma.
Pappagutter.
Én klassekamerat var Salvatore,
Angelos bror, ett år eldre enn oss.
La meg se litt styrke!
Og så Picchiatello,
kalt så fordi han var rar.
Moren var en skuespiller vi alle fantaserte om.
Gioacchino Rummo.
Den eneste som trodde
på verdiene prestene prøvde å lære oss.
Unntatt broder Curzio.
Han så ikke engang ut som en prest.
Løp på stedet!
Ett, to! Ett, to!
Arbus, dette er spasmer, ikke gymnastikk!
Hvor skal du? Kom igjen!
Ett, to! Ett, to! Ett, to!
Det var 1975.
Og vold var helt vanlig.
Hva skjedde, Pik?
Romoli.
Han sprengte seg selv foran rektor.
-Det er sant! -Bli et mannfolk, én gang for alle!
D'Avenia.
La meg gjette. Du så vel ikke noe? Som alle de andre?
Én av dine venner ble overfalt på gårdsplassen, og ingen har sett noe.
Ja vel.
Gå, om du ikke har noe å si.
Romoli plaget ingen.
Så snart klokka ringte,
kom avgangselevene og omringet ham, så ingen så hva de gjorde.
Først ga de ham bare noen slag.
Så tok en tak i skjorta og dro i ham.
Så brillene hans bare falt av?
Nei.
De knuste dem med vilje.
Greit.
Si hvem det var.
-Nei. Spør Jervi. Han sendte... -Du.
Jeg hører det fra deg først.
Guido. Faren din er hos rektor.
De er unge, men de må forstå at vi har regler her.
Foreldrene dine bestemte seg for å sende deg hit
fordi det de tydeligvis vil ha for deg er
en trygg havn.
Noe som beskytter deg mot
moralsk utglidning som...
Rektor, unnskyld meg.
Har De allerede begynt å samle inn donasjoner til påske, eller…
Ikke ennå, men…
Si ifra.
La oss dra. Vi skal ikke forstyrre mer. Takk.
Gianni.
Be vaktmesteren sende inn Jervi.
Hva gikk det av deg?
Hva sa jeg til deg?
Altså?
Du fikk meg til å se ut som en dust.
Kom hit.
Hva sa jeg til deg?
Du våger aldri å gjøre det igjen!
-Du må aldri gjøre det mer! -Skjønner. Beklager.
Jeg så ut som en dust.
Som en jævla dust.
Fra i morgen vil ting endre seg.
Vårt liv var fullt av regler.
Når vi brøt dem, ble vi iblant straffet. Iblant skjedde ingenting.
Så vi lurte på om reglene var blitt fastsatt tilfeldig.
Når du er seks. forlater du familiens skall og går på skolen. Nok et skall.
På skolen risikerte du å tilegne deg én av to holdninger.
Underkuer eler underkuet.
Få dem! Du kan ikke ta dem.
-Hold opp. -Du stjeler fra meg.
Jeg sladrer til mamma.
Hold opp.
-Nei! -Rachele stjal skoa mine.
Løgn! Ikke lyv.
Dere to får ordne opp selv.
Elisabetta, kan du skru av ovnen?
-Kommer straks. -Ok.
Toby. Bli med dem.
Altså?
Jeg forstår det ikke.
De gjorde ingenting med dem.
De gjorde ingenting.
De kjøper bare nye briller til ham. Det er alt.
Ferdig.
Hva syns du de burde ha gjort med dem?
Ydmyke dem foran alle? Utvise dem?
Hva gjorde menneskelig justis med Herren?
Den behandlet ham med hat, hevntørst.
Ondskap avler ondskap.
Oppførselen til Gioacchinos kamerater må forstås og tilgis.
-Vi får en spiral vi aldri unnslipper. -Beklager, pappa. Sier ikke du stadig
at tilgivelse bare skal gis etter tilståelse?
Jo. Men jeg sier også at du ikke skal stole for mye på perfeksjon.
Jeg er fornøyd.
Og vokt dere for fordommer.
Nok krangling.
Her. Flink jente.
Giaele, maten er klar.
I Faderens, Sønnens og Den Hellige Ånds navn.
Jeg er ikke i humør.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg er fruktbar nå.
Og det passer ikke å få en ny baby nå.
Hvorfor ikke?
Det er jeg som må bære den frem.
Vi har diskutert dette før.
Vær så snill.
Hei! Mye hår!
-Vi tok ham mens alle så på. -Briller?
Pang! I morgen er de teipet.
-Hva med faren din? -Som vanlig.
Han ga meg skikkelig inn, men til slutt holdt han opp.
Han slipper meg ikke ut mer.
Og du, Giampie?
Ikke et ord.
-Er det sant? -Tydeligvis.
Bestefaren din bygde skolen.
Pappa gir penger hvert år.
Rektor burde bare holde kjeft.
De irriterer meg.
Bra, Angelo!
-En drink? -Ja.
Ok. Vel…
Angelo.
-Andrea blir løslatt. -Hva?
-Jeg ble nettopp fortalt det. -Det blir snart.
Skal vi bli her hele natta?
Forslag?
Jeg vet ikke.
La oss bestemme noe, la oss...
Jeg tror faktisk jeg har en idé.
Legg den tilbake!
Angelo.
-Hva? -Hvor har du vært?
Hvor tror du? Med vennene mine.
Hvorfor bekymrer du meg alltid?
For hva? Jeg er her hos deg.
La oss legge oss.
Jeg vet at du er våken.
Gianni sa hva som skjedde på skolen.
Hva sa han?
At de avhørte deg.
Ja.
Rektor ville vite hvem som gjorde det.
-Sa du det? -Nei.
Er du sikker?
Bra jobbet.
Du har ikke sveket.
Tyst aldri.
-Forstått? -Ja.
Ja, hva?
Man burde aldri tyste.
Noen andre synder å bekjenne?
Jeg lyver mye.
Det er ille.
Å lyve er en alvorlig synd.
Hva slags løgner?
Alle slags.
For å bli godtatt av de andre.
Jeg later som om jeg har de samme lidenskapene. De samme ideene.
Det gjør ting verre for meg, pater.
ST. LUIGI VIDEREGÅENDE SKOLE
Til slutt føler jeg meg ensom.
Jeg kan virke trygg med alle.
Og jeg kommer overens med alle.
Men jeg føler meg aldri vel med noen.
Jeg er aldri meg selv, pater.
Sa du til ham at du ikke tror på Gud da du skriftet?
-Tenk om han rapporterer deg? -Jeg forlater skolen, uansett.
Jeg lærer ikke noe. Jeg stoler ikke på lærerne.
De burde vite, men de vet ikke at de ikke vet det.
De antar.
Autoriteten bygger på ingenting.
Hvem stoler du på?
På deg.
Du har valgt feil person.
Det er redusert til en enkel, kvadratisk ligning.
Noe jeg antar at dere alle kjenner godt, ikke sant?
Hva er planen din?
Når du har løst ligningen…
Jeg tar to år på ett.
Jeg får vitnemål ett år før tiden.
Du må ha et B-gjennomsnitt i alle andre fag.
-Og ta alle føreksamener. -Jeg vet det.
-Vet det. -Arbus!
Siden du er så pratsom denne morgenen, kom hit. Løs ligningen for oss.
Kom nå.
Denne?
Ja.
Arbus.
Han ble sett på som et fenomen av alle. Han ble dyrket og holdt på avstand.
Bra, Arbus.
Du kan sette deg.
Det beste med Arbus er at han aldri ville vike unna og aldri miste håpet.
Arbus ble beundret av oss alle.
Jervi også, men av andre grunner.
-Kristi legeme. -Amen.
Kristi legeme.
Mamma.
Hva?
-Hvorfor får ikke jeg gå til nattverd? -Derfor.
Hvorfor?
Sånn er det. Når du blir stor, skal jeg forklare.
-Kristi legeme. -Amen.
La oss be.
I Kristi navn, Vår Herre.
Amen.
-Gioacchino. -Ja?
Hvor er skolekameratene dine?
Kommer de ikke til messe?
De går på de obligatoriske på skolen.
Hvorfor sender de ungene til en katolsk skole?
Kanskje foreldrene deres jobber.
Jeg skjønner, men ikke én av 20 gutter. Det er absurd.
APOLLINAIRES UMORALSKE FORTELLINGER
Mamma!
-Kjære. -Så du ikke bilen?
Hva gjør jeg uten deg?
-Hei, går det bra? -Ja, jeg er uskadd.
FEM MÅNEDER FØR
Vi kunne bygge et fint, lite hus her om vi får tillatelse. Ikke sant?
Vi kan dele eiendommen. Én til deg, én til broren din.
Så fint.
Det kunne fungere.
Se.
Ruma.
Igjen.
Du blir følsom.
Jeg har sagt det ofte. Du må være kaldblodig.
Du sikter.
Du skyter.
La oss dra.
De tre søylene i utdannelsen var
overtalelse, trussel og straff.
De var mer som trapper enn søyler.
Hvis forklaringer og trusler mislyktes, måtte vi straffes.
I strøket mitt manglet store ambisjoner enten helt,
eller manifesterte seg katastrofalt.
Moralen var
at alt som var kortvarig var uutholdelig.
Og siden alt er kortvarig, var alt til slutt uutholdelig.
Ikke i Arbus' familie.
God morgen.
Faren underviste i logikk på universitetet.
Han var mer opptatt av studentene enn av barna sine.
Ok.
Identisk med huset ditt.
Pappa bygde det til min søster.
Han var besatt av balsatre og baufil.
Kom nå.
Bonjour. En godbit til deg.
Mamma, vær så snill.
Monsieur.
Hei, frue. Edoardo.
Hei, Edoardo.
Hvordan går det?
Sønnen min er så distré. Hva er det i ditt store hode?
Hemmeligheter?
Selvsagt ingen hemmeligheter.
Hva med deg, Edoardo?
Har du hemmeligheter?
Jeg?
Ting du ikke forteller mamma.
Hva er det? Si meg det.
Jeg forteller henne ingenting.
Så…
Selvfølgelig.
Hva leser du?
Kjemi.
Tja,
siden vi kan kjemi allerede, hva med et slag poker?
Ti tusen.
Følger på.
Jeg kaster meg.
To par.
Straight.
Legg ned det dumme sverdet.
Du skader deg.
Ser du ikke hvor god jeg er?
Jeg er sulten.
Er du sulten?
Jeg er sulten.
Rop på Fernanda. Jeg har hodepine.
Fernanda?
Hvorfor roper du? Jeg sa jo…
Fernanda!
Jeg har hodepine.
Fernanda!
Kan du slutte å være klovn?
-Ja. Ok. -Gå.
Enzo! Enzo! Enzo!
Karer! Ro dere ned litt.
Beklager, broder Curzio.
-Velkommen. -Takk.
Den til høyre.
Denne er mn. Hvorfor får du tre senger?
Hvor fant du den?
Gjett. Under senga.
Under senga.
Pik. Se.
-På bunnen. -Den er ikke der.
Den er der. Du må lete etter den.
Han er så dum.
-Hvem? -Du.
-Jeg? -Ja.
Jeg ba dere komme hit i morges,
for jeg vil begynne denne...
Denne samtalen vår foran dette maleriet.
Jeg vil at dere skal fortelle meg
fritt
hva dere ser i det.
Sett i gang. Fritt.
Tja, lærer.
Jeg ser noen menn som slår Jesus.
Det er seks menn
som slår Jesus.
Hvordan vil du definere disse seks mennene?
De er forfølgere.
Forfølgere.
Og hvem er offeret?
Vel, Jesus.
Er du sikker?
Det virker som om forfølgerne
også er ofre.
Fordi de som skader andre
skader også seg selv.
-Ikke sant? -Jo.
De er ikke de eneste gjerningsmennene. Jesus er det også.
Han bruker deres ondskap til å heve seg over dem.
For å være perfekt.
Er ikke den perfeksjonen en fremvisning av arroganse?
Hva mener du?
Godt er perfeksjon, og perfeksjon er Gud.
Jeg tror du bør begynne å overveie
at djevelen kanskje manifesterer seg
når vi har rett.
Når vi føler oss beruset av vår perfeksjon.
Du sier altså at når vi oppfører oss bra,
følger vi djevelens vink.
Er det ingen forskjell på helgenen og plageåndene?
Jo, selvsagt.
Jesus er også menneske.
Han ble menneske,
og som sådan tar han del i vår ufullkommenhet.
Fordi han har i seg
ondskapens frø.
Vi blir mennesker
ved å arve ondskap.
Begå ondskap.
Og være ondskapens ofre.
For å være offer for ondskap
må noen gjøre seg skyldig i den.
Hva?
Uenig, Gioacchino?
Jeg vet ikke, jeg…
Jeg tror vi blir mennesker ved å gjøre gode gjerninger.
Du sier at vi bare blir mennesker
ved å begå ondskap. Jeg...
forstår det ikke.
Professor Golgota prater tull. Alt klart. La oss gå.
Hei. Alt klart. La oss gå.
-Hvor skal du? -Fort. La oss gå.
-Jeg? -Ja, kom nå.
Hei.
Hva gjør dere?
Vi gjenskaper maleriet vi så tidligere.
-Hvorfor er jeg her? -Du er hovedpersonen.
-Klær av. -Som Jesus.
-Skal jeg ta av meg skjorta? -Ja. Bare brystet, som han.
Ja vel.
-Her? -Ned på knærne.
-Kom igjen.
Ned.
Au!
Hei! Hva er det du gjør?
Din feiging!
Din synder.
Stans nå!
Synder.
Ja, det holder.
Si at du ikke tror.
Forsak din gud, tyster!
Forsak din tro.
Rolig, D'Avenia.
Forsak det.
Hva faen gjør dere?
Har dere gått fra vettet?
Din synder.
Du liker å bli pisket, ikke sant?
Å bli født som mann er uhelbredelig.
Den homsen fortjente det.
Du måtte villig gjøre det eller lide alt
for å bli godkjent av en kompis.
Du måtte bevise at du var sterk selv om du var svak.
Hver dag måtte du vise at du var mann.
Så måtte du begynne på nytt fra bunnen av og bevise det på nytt.
Hvis du mislyktes én gang, ville du bli merket for alltid.
I MORGEN NATT KLOKKA TRE PÅ DJEVELENS STOL
Jeg misliker pikk!
Si det!
Jenter. Liker du dem eller ikke?
Jo, selvfølgelig.
Hva liker du ved dem?
Er spørsmålet for vrient, så si hva du misliker ved menn.
Kroppshår? Ansiktshår?
-Tja... -Uansett hva.
Jeg skal si hva du misliker.
Du misliker pikk.
Jeg misliker pikk.
Si det.
Jeg mis...
liker pikk.
Si det!
Jeg misliker pikk.
130 TIMER FØR
-Kom nå! -Nei!
Nei.
Kom nå.
-Hei, jenter. -Hei.
Hvor skal du?
Jeg drar hjem. Og dere?
Gir du oss skyss? Vi rakk ikke trikken.
-Hvorhen? -Montagnola.
-Hvor er det? -Montagnola.
Kjenner du Grotta Perfetta-gata på Laurentina?
Nær EUR?
-Jeg forstår, EUR! -Ja.
Det er langt.
Kom igjen, da.
-Kan du åpne den? -Herregud.
Sånn.
Beklager.
Den er som et romskip!
Har du sett dette? De lager snart flygende biler.
Jeg heter forresten Donatella. Hun heter Nadia.
Carlo.
Du må lose meg.
Jeg vet bare hvordan jeg kommer til Colombo-gata.
Hva gjør du? Jobber du?
Jeg går siste året på skolen.
-Å. Hvorfor har du bil da? -Den er pappas, men jeg bruker den ofte.
Hva med dere? Hva gjør dere her?
Vi gikk på kino.
Vi så The Rocky Horror Picture Show.
-Jeg har ikke sett den. -Den er sprø.
Toucha, toucha, touch me I wanna be dirty
-Ble den ikke vist hos dere? -Er det så vrient å gi oss skyss?
Selvsagt ikke. Jeg var bare nysgjerrig.
Jeg bare tøyser.
En venn av oss som er fotograf bor i nærheten.
Han kan kanskje skaffe oss jobb.
Hva gjør dere?
Vi er modeller.
Det vil vi gjerne være.
Dere gjør det sikkert bra.
-Får jeg be om en sigarett? -Ja visst.
Takk.
-Voilà. -Veldig snilt.
-Kan jeg sette den på? -Ja.
-Liker du Battisti? -Ja.
Og hvis du virkelig vil leve Et lyst og mer velluktende liv
Synger du ikke?
Takk igjen. Ring oss om du vil.
Ok, greit.
Takk.
-Ha det. -Ha det.
Ha det.
Vi ses.
Kjære. Hei.
Sov nå.
Under teppet. Der.
God natt, Giaele.
Mamma. Og bønnen?
Si den.
Kjære Jesus, beskytt Lia, mamma, pappa,
Gioacchino, Ezechiele og Elisabetta,
Rachele, Tobia.
Godt gjort, lille venn.
Veldig bra. Sov nå.
Å godta en invitasjon kunne være risikabelt.
Takket du nei, mistet du maskulinitetspoeng.
Derfor følte jeg meg privilegert som ble invitert til Djevelstolen.
Hemmeligheten med vår utdannelse var å slippe ut aggresjonen.
Ellers ville det bygge seg opp. Men uten å gå for langt,
ellers var vi drevet inn i fascismen.
-Hvor var du? Vi har ventet i en time. -Traff to jenter og kjørte dem hjem.
-Hvorfor ikke ta dem med? -De ville ha skyss hjem.
Hjem? Hvor?
-De bor langt unna. -Hvor?
I Montagnola.
Han menget seg med noen fattiglus!
Så du dro ut og horet!
Det er du som gjør det.
Jeg kan fikse jenter.
Alle vet hvordan. De kan ikke snakke engang.
Vi vil ikke prate med dem.
Presenter oss.
Som om de gir deg nummeret.
-Hva faen snakker du om? -Se.
-Her er det. -Se her.
-På hånda. -Hans lille hånd.
-La mesteren jobbe. -På hans lille hånd.
-La mesteren jobbe. -På hans hånd.
Ok. La oss ringe dem.
Kom igjen.
-Ring dine nye venner. -Kom igjen.
Vi var første generasjon som nøt
nesten ubegrenset frihet.
Våre familier virket solide, men alt var skjørere enn det så ut.
Edo! Kan du hjelpe meg med testen?
Nei, Pik, ikke…
Fedre var fraværende.
Som faren til Pik.
Ingen hadde sett ham.
Ingen visste noe om ham.
Men ingen torde spørre Pik hvor han var.
Skal vi si klokka 15? 15.30?
15.15?
15.30 er greit.
"E profundam."
Ablativ?
Ablativ? Ja.
Et øyeblikk.
Nei, akkusativ.
-Akkusativ? -Ja.
Ok.
Mamma er vakker? Skuespillerinne før jeg ble født.
Hun var flott.
Mamma!
-Roper du? -Du skal presenteres.
-Nei... -Mamma! Mamma!
Mamma! Mamma!
Hvorfor roper du?
Du skal møte Edoardo.
-God morgen. -God morgen.
Takk for at du hjelper min sønn med studiene.
Det er ingenting. Jeg...
-Han trenger det. -Godbiten min.
Er det sånn du ber om den?
Hvordan skal jeg spørre?
Jeg vet ikke. Se på din venn Edoardo.
Ser han ut som en som ber moren sin om alt?
Jeg klarer det aldri.
Ikke hvis du ikke begynner.
Jeg kan ikke være sen.
-Bare skriv. -Ok, takk.
"Alle farer..."
"Alle…
...dødens..."
"...dødens farer"?
TRE MÅNEDER FØR
Kakerlakker har levd på jorda i 320 millioner år.
De er raske.
Og vanskelige å drepe.
Fordi de har et ytre skjelett
som er hardt,
men samtidig fleksibelt.
En kropp som kan mutere.
Endring.
Og alt som forårsaker endring er voldelig.
Voldelige endringer ødelegger, men skaper samtidig.
Skjønner?
Jeg burde drepe ham her,
rett her, i brystet.
Ja, da ville han dø.
Det er den enkleste måten.
Det er likedan med folk.
Bortkastet å sløse bort tid på å finne en måte å drepe en mann på.
Ingen grunn til å tenke for mye.
En gjennomboret brystkasse ville vært en forferdelig måte å dø på.
Hei, bamse.
Skynd deg.
-Vi ses i neste uke. -Kom.
-Takk. -Ha det.
-Blir du ikke? -Jeg må dra.
-Greit. -Takk.
Det ble klart for meg
at ett familiemedlems galskap endte med en annens særhet.
Arbus var ikke voldelig.
Han var besatt av døden.
Var familien tiltrukket av ondskap, hadde kanskje professor Golgota rett.
For å bli menn var det kanskje nødvendig å oppleve ondskap.
Hei der. Husker du meg? Monica.
Vi møttes i fjor sommer på Circeo.
Å, ja, Monica. Beklager.
Hva gjør du?
Vel, jeg skulle hjem.
Du ringte meg aldri igjen.
-Jeg mistet nummeret. Jeg kunne ikke… -Greit, du får det igjen.
La meg skrive det her, så du ikke mister det igjen.
MONICA 903
Ha det.
Selv om ingen av oss innrømte det,
var vi alle livredde for sex.
Et mysterium som måtte avdekkes.
Vi ble tiltrukket uten å vite hvorfor.
Noen brukte den for å oppnå frihet.
Andre for å ødelegge.
Mamma, en av skolekameratene mine. Stefano Jervi.
God kveld, frue.
Ha det, mamma.
Ga du ham ikke gaven?
-D'Avenia og jeg har én sammen. -Hva ga du?
Benazza!
Står til?
-For en kveld! -Ja.
Får jeg bli med deg?
Hva?
Bare den ene gangen.
-Du tok med lillebror. -Liker du meg?
La oss få noe å drikke. Kom nå.
Hva er nytt?
-Andrea er ute av fengsel. -Faen, endelig. Hvor er han?
-Han kom innom tidligere. -Er hjemme.
-Det var tøft, men han holdt ut. -Det er ikke lett.
-Nå skal vi ha det gøy. -Ja, det skal vi.
Nå må vi feire.
Skål for Andrea.
Skal for Andrea.
Skål for Gioacchino!
For Gioacchino!
Gratulerer!
Takk, alle sammen.
-Skål for Gioacchino! -Takk.
-Jeg er lei nå. -Skål for Gioacchino!
For Gioacchino!
Skål for Gioacchino!
-Gioacchino! -Gratulerer med dagen.
Klar for en spesialrett?
Spagetti med muslinger, sir!
Du er en klovn, Pik. Hold opp.
Vil du ha mer vin?
Vent, monsieur trenger mer vin.
Nok nå.
Jeg vet ikke hva det er.
-Du er ferdig. Jeg tar den. -Pik, nok av dette.
Gioacchino! Gioacchino! Gioacchino!
Hei, Sara.
Hvem er hun?
Ei jente jeg kjenner.
Hvorfor sa hun ikke hei?
Tja, hun gjenkjente meg ikke.
-Bli med meg. -Hvor?
-Bare kom. -Men hvor?
Bli med meg.
Unnskyld meg.
Unnskyld meg?
Kjenner du min bror? Salvatore.
Ja. Hei.
Er det alt? Ingenting annet?
Hva mener du?
En fin fyr, hva?
Ta en drink sammen.
Jeg må faktisk hjem.
Når jeg sier det.
Liker du denne?
Hvor skal du?
Se på meg.
Tror du at bare du har fitte?
Er du for kul for ham?
-Hold opp, er du snill. -Nå trygler du meg.
Gå.
For he's a jolly good fellow
Which nobody can deny
Blås! Blås! Blås!
-Så du det? -Nei. Hva da?
-Broder Curzio. -Hva? Hvor?
TO MÅNEDER FØR
Før vi begynner timen
har jeg bedømt essayene deres.
Albinati.
Takk, lærer.
Arbus.
Ditt essay er korrekt, godt skrevet også.
Men det er tomt.
Det er ingen lidenskap, ingen følelser, ingen personlig tolkning.
Jeg har ingen personlig tolkning
i et essay om litteratur.
Du må ha B i gjennomsnitt for å gå ut før.
Dette essayet fortjener kun en C.
Benazza.
"Den største mannen i historien
var Adolf Hitler."
Lærer.
Du snakker alltid om sosialisme.
Om demokrati.
Men du tillater ikke et essay om en historisk person.
-Er det demokratisk? -Demokratisk?
Var Adolf Hitler demokratisk?
Sett deg.
Vær stille.
Prøv å forstå det du leser når du studerer.
Og bruk hodet.
Tenk på det, Benazza.
Tenk på det.
Folkens. Hei.
Bra, du?
Jeg drar. Vi ses.
Hei.
Hei, står til?
-Bra. Du, da? -Bra.
Vi ses, ok?
Kanskje du vil hjelpe?
Jeg mangler en skrue.
-Ringer jeg pappa? -Nei, jeg jobber med det.
Jeg ser det.
Du er visst i vansker, så...
Jeg tror skjebne er navnet på det som tiltrekker folks liv.
Ledas skjebne bekymret meg dypt.
Vi er takknemlige overfor dem som påfører oss smerte når de holder opp.
Hent pappa. Så vi kan lage et bål.
Dette forklarer hvorfor noen kvinner blir hos sine voldelige ektemenn.
Pusterommene får dem til å elske mennene mer
når de har vært så sjenerøse og midlertidig sluttet å mishandle dem.
Pappa?
-Maten er nesten ferdig. -Ja.
Kommer straks.
Er alt klart for bålet?
Ja, kjære.
70 TIMER FØR
-Hei, Donatella. -Hei.
-Hyggelig. Gianni. -Hei.
-Angelo.
Hei. Donatella.
-Nadia? -Nadia kunne ikke komme.
Hun måtte ta med lillesøster på tivoli.
Jeg skjønner.
Rosaria.
Beklager, jeg må ringe.
-Gå. -Straks tilbake.
Ja.
Hva vil du ha å drikke?
Alt du får, er greit.
Vært venner lenge?
-Vi er som brødre. -Å.
-Og dere? -Vi er naboer.
Er du fra området?
Sånn omtrent.
Vil du ha noe?
-Hva skjedde? Du dro i sted. -Jeg vil ikke henge med dem, Angelo.
Jeg skjønte det.
Du sa at du het Carlo.
Spill iallfall med, ok? Har du noe imot det?
Spørs hvor filmen er.
Har du portforbud?
-Er du klar for det, Rosa? -Kommer du?
Ja.
Hva?
Vi skulle på kino på mandag.
Nadia kommer vel også?
Jeg tror det.
Blir du med?
Ja, ok.
Perfekt.
Har du lyst?
-Selvsagt. -Ja.
Bra.
Hva skjer?
Hvor er pappa?
BREV FRA PROFESSOR LUDOVICO ARBUS JEG ER HOMO, JEG KAN IKKE LENGER LYVE
Han dro.
Han innser at han liker menn.
Visste du ikke det?
Hei.
Visste du at jeg bor her?
Skygger du meg?
Beklager forleden. Jeg hadde det travelt.
Ikke tenk på det.
Vil du komme opp? Ingen er hjemme.
Ok.
Kom da.
Hvor fint ville det ikke vært å ikke ha en seksualitet?
Tenk på lettelsen ved ikke å føle presset.
Iblant kan uaktsomhet eskalere til stor ondskap.
Den verste følgen av synd er
at den forurenser både gjerningsmenn og uskyldige.
Lillefinger.
Sola...
Mamma.
Husker du da jeg var liten
og drømte om å spidde Jesus med en høygaffel?
-Hva snakker du om? -Ja, jeg våknet livredd.
Han rykket til som en firfisle.
Nei, jeg husker ikke den historien, men det høres grusomt ut.
Hei!
Ta denne.
Disse er til mamma.
Vis meg.
Så nydelige! Er de til maleriet ditt?
-Ja. -Vakkert!
Hei!
Det er oss!
-Vent, vi hjelper deg. Kom hit. -Au. Stopp.
-Hva? -Jesus!
-Mamma, ikke vær redd. Vi er her for deg. -Går det bra?
Ja. Stopp.
-Hva skjedde? -Nei.
-Jøss! -Ro deg ned, ok? Kom hit.
Giaele?
Giaele.
Giaele!
Hva gjorde du?
Lukk opp munnen.
Gioacchino!
Gioacchino, kom!
Hva skjer?
Giaele, spytt ut.
-Hva gjorde hun? -Hun spiste et bær.
Et bær?
-Se på meg. -Spytt ut!
Spytt ut.
Ring noen.
-Spytt ut. -Pappa!
Jeg er her!
Pappa, løp, Giaele er syk. Løp, pappa!
Giaele?
Vær så snill, gjør noe!
Giaele. Kjære.
-Au! -Ring noen!
-Ok. -Hva skjer?
Kjære.
Kjære, pust. Pust.
-Pust, kjære. Kom igjen. -Pust.
Kom igjen.
Pust, kjære.
-Giaele. -Kjære?
Kjære!
Kjære?
Kjære, snakk til meg!
Snakk til meg.
Snakk til meg, kjære.
Giaele.
Giaele?
Kjære.
Giaele, snakk til meg.
Snakk til meg, kjære.
Snakk til meg…
Kjære, nei!
Giaele.
Hvorfor?
Jeg var her!
Kjære.
God morgen, broder Curzio.
Hei, Albinati.
Det gikk bra, hva?
Du besto med utmerkelse.
Takk. Vi ses neste år.
Det tror jeg ikke.
Etter at lillesøsteren døde
endret mye seg i Gioacchinos familie.
Vi møttes igjen år senere. Han var blitt psykiater
og behandlet Benazza som så drepte seg selv.
Diagnosene av gamle skolekamerater var nådeløse og bekreftet deres tendenser.
Chiodi var sadist. D'Avenia masochist.
Så fortalte han om Jervi.
Han hadde dødd.
Han sprengte seg mens han forberedte et terrorangrep.
Hva er det, Salvatore?
Hvorfor så tankefull?
Du besto.
Han må være forelsket.
Jeg er ikke forelsket.
Jeg drar.
Hvor da?
En fest. Ja, jeg kommer tidlig tilbake.
Skulle ikke du på fest?
-Jo. -Skynd deg, da!
Jeg drar nå.
36 TIMER FØR
-Hei. -Hei.
-Bare dere to?
Nadia kunne ikke komme.
Vi er iallfall par.
Og Carlo?
Han måtte studere.
Han sa vi kan bli med ham til villaen hans.
-En villa? -Ved sjøen.
Hvor?
På et vakkert sted.
-Hva tror du? -Jeg kan ikke komme sent hjem.
Det er ikke langt. Det tar en time.
Jeg må hjem til middag, så…
Ja, men det er én time dit, én time tilbake. Så…
Skal vi gå på kino?
Noe annerledes. Vi kan se på solnedgangen.
-Hva sier du? -Kom.
-Greit. -Kom igjen.
Men ikke for sent.
Ikke vær redd.
-Takk. Sånn. -Vær så god.
-Ok. -Takk.
Hei, Leda.
Er broren din her?
Nei, ingen er hjemme. Bare jeg.
Når er han tilbake? Jeg vil gratulere med eksamen.
-To år på ett. Ingen hadde klart det. -Du kan vente her hvis du vil.
Legg deg nedpå.
Jeg hadde ofte drømt om å være alene med henne.
Og plutselig skjedde det.
Det var litt rart.
Jeg hadde en latterlig følelse som siden preget mine kjærlighetshistorier,
alltid litt absurd og ufullendt.
Mulig det er derfor jeg husker dem så godt.
Edo.
Hei.
-Hva er det? -Invitasjon til en fest på Circeo.
Det var siste gang jeg så Leda.
Hei.
Der er han. Jeg går og sier hei.
Leda, hva har skjedd?
-Kan jeg gjøre noe? -Ligg unna.
Se på deg. Du er et barn.
Carlo må ha tatt en svømmetur. Bli med.
Vær så god.
-Takk. -Takk.
Vent. Jeg skal bare parkere bilen.
Herregud.
Jeg har aldri sett et sånt hus.
Hallo, god morgen.
-Får jeg snakke med Monica? -Det er meg.
God morgen. Dette er dr. Albinatis assistent.
Vet du hvem det er?
Albinati vil invitere deg på fest på Circeo.
Han mente det var lurt siden dere møttes der.
Kan du bekrefte det?
-Men er Edoardo der? -Si ja.
Ja. Jeg gir ham røret.
Vi viderekobler nå samtalen din til Edoardo Albinati.
Hei, Monica.
Hvem var det?
En venn av meg.
Morsom fyr.
Det funket iallfall.
Hvordan?
Vel, du og jeg skal på date, ikke sant?
Jeg er her med assistenten min.
Ok. Hva er planen?
-Skal vi hente deg om en time? -Ja.
-Har du bilen din? -Selvsagt.
Pik… Pik.
Pik.
Oppfør deg, er du snill.
-Beklager. -Ikke noe tøys.
Vi er tidlig ute.
Hvorfor ikke dra hjem til meg før festen?
Dette stedet er utrolig.
Ja.
-Takk. -Bare hyggelig.
-Skål. -For deg.
Du er virkelig fantastisk.
Jeg tenker ikke klart.
Edo?
Jeg har aldri vært sammen med ei jente.
Har du sett Erika?
Hvordan hun ser og tar på meg?
Vær så snill.
Ikke ta på meg.
-Hun syns du er morsom. -Kutt ut.
-Ja? Er det alt? -Ja.
Kutt ut, Pik.
-Du er så plagsom. -Og så?
Det holder.
Det er mer enn nok.
Er det mer enn nok?
Ikke ert meg.
Jeg vet det er mer.
-Kutt ut. -Det er ikke mer.
Slapp av, er du snill.
-Hva skal jeg gjøre? -Ingenting.
Ingenting, Pik, ok?
Ikke gjør noe.
Vi får se.
Hva skal vi gjøre nå?
Kom igjen.
Nei, ikke sånn.
Vent.
Monica.
Du er helt gal.
På tide å dra.
Hva har skjedd?
Jeg må dra hjem.
Jeg klarte det ikke. Jeg vil hjem.
Pik! Hvor skal du?
Beklager.
Da forsto vi at vi ikke kunne slette våre feil,
fordi de var forankret i skolen vår, i hjemmene våre.
Rett foran øynene våre, men ingen så dem
eller torde snakke om det.
Vi hadde en uskyldsmaske festet til ansiktene.
Men med ett var det ingen forskjell på en gjeng lettsindige unge
og fæle mordere.
Det blir sent.
Beklager, når kommer Carlo?
Har du det ikke gøy?
-Jo, men vi bør snart dra hjem. -Ja.
Foreløpig blir du.
Tøyser du nå?
Hva skjer?
-Bli med meg. -Nei.
-Bli med meg! -Gå.
Kom igjen.
Opp trappa!
-Din skitne... -Inn på do!
Hva vil dere med oss?
Kom deg vekk!
Skriker du, banker jeg deg.
Lukk opp!
Lukk opp, er du snill!
Jeg må dra hjem.
Kom snart tilbake, ok?
Husk å ringe foreldrene mine.
Lukk opp!
-Jeg vil hjem! -La oss gå, er du snill.
Jeg vil ut!
Beklager forleden kveld.
Det om broren min.
Jeg ville bare be om unnskyldning.
Jeg har punktert. Jeg fikk ikke sagt ifra.
Sett deg.
Får jeg ringe?
-Gjør det raskt. -Takk.
Hallo, frue, det er Guido.
Jeg ville fortelle deg at Angelo ba meg si at han ikke kommer hjem i kveld.
De andre entreprenørene er ikke dumme.
Ja, han er med Gianluca.
De skal til det amerikanske loppemarkedet i morgen.
Takk, ha det.
På sikt kan det være en boomerang.
For landet.
-Den tryggeste måten å investere på. -Klart, rentene er lave, men…
Jeg vet det.
Si ham det. Overbevis ham.
Det er for barna våre også. Det er deres penger også.
Ja visst.
Hva er det?
Er du ikke sulten?
Hvor fører du meg?
Donatella!
Nei!
Din tur.
Kom igjen. Kom.
Kom igjen!
Ja. Flink jente.
Kom igjen. Ikke vær redd.
Kle av deg.
Kom igjen.
Kle av deg.
Flink jente.
Lar du oss gå, da?
Ja, selvsagt.
Vi har aldri kommet hjem så sent.
Hva skal vi fortelle foreldrene våre?
Skynd deg.
Få oss hjem, ellers blir de bekymret.
Kom igjen.
Vi skal ikke si noe.
Alt av.
Nei, vær så snill.
Jeg bønnfaller deg.
Kom igjen. Så får vi se.
Donatella.
Hørte du det?
-Hva da? -Det er en bil.
Hjelp!
-Vi er innesperret! -Lukk opp!
Hjelp!
-Hjelp oss. -Hjelp!
-Lukk opp!
Hjelp!
Hva faen gjør du?
Jeg skal banke deg!
-Skjønner? -Ok!
Vi holdt Bulgari her inne.
-Tror du vi lar deg lure oss? -Stopp!
Hold kjeft!
Jacques kommer snart.
Marsigliesi-sjefen. Han ba oss bortføre dere. Dette er hans sted.
Kom nå.
Jeg vil hjem!
Jeg vil hjem.
Jeg er ferdig med disse to.
Jeg henter Andrea.
Dette er Jacques.
Hei.
Hei, si hei.
Angelo!
Du burde ikke slå henne sånn.
Eller hva?
Du.
Hei.
Ikke tving meg til å ligge med deg. Vi orker ikke mer.
Ikke vær redd.
Om du ikke vil, tvinger jeg deg ikke.
Ta oss med hjem.
Vær så snill.
Vi finner en måte å få deg hjem på.
Ok, ja?
Bare du ikke forteller noen om det som skjedde her.
Ja?
-Klart? -Jeg sverger.
Bra.
Og du?
Du.
Vil du bli med meg? Kom igjen, ikke vær redd.
Kom nå.
Kom.
Vær så snill.
Ikke vær redd.
La meg gå.
Nei.
Hva er det?
Det får deg til å sove.
Nei. Vær så snill.
Ikke rør deg, du gjør det verre.
Ikke rør deg.
Var det så vrient?
Disse to er ubrukelige nå.
De har alltid vært ubrukelige.
Det er ikke sant.
-Jeg liker dem ikke engang. -Hvem, disse to?
Dette funker ikke. Hun svimer ikke av.
-Har du prøvd med puta? -Nei.
Jeg har denne. Hva tror du?
-Kom igjen. -Nei.
Beveg deg!
Hva gjør de med henne?
Gjør noe, er du snill.
Vær så snill.
-Skal jeg gå? -Ja.
-Gi meg armen din. -Stopp!
-Sånn ja. -Stopp!
Se hva vennen din gjorde med meg. Her. Og der.
Det holder.
Hvis du ikke sovner, må jeg bruke karate.
Nei, vær så snill.
Ja, faktisk.
Jeg har mistet tålmodigheten med deg.
Si ifra om du foretrekker et karateslag eller et slag med pistolen i bakhodet.
Foretrekker du et karateslag
eller et slag med pistolen i bakhodet?
Et karateslag.
Hallo?
-De dreper meg. -Kjerring!
Vær så snill.
Du skjønner det ikke!
Kan vi legge dem i bagasjerommet?
Ok.
Kom igjen, da.
Du må bruke et teppe.
Denne tok seg god tid før hun døde.
Andrea.
Du skulle ikke kalle meg det.
Hva skal vi gjøre med dem?
Jeg vet ikke.
Du fikser dem. Jeg må ta meg av huset.
Jeg skal ringe.
Jeg ber Gianluca varsle foreldrene våre.
Se hvor godt de sover.
Skjønner, Gianluca, men hvor er sønnen min?
Hos Angelo?
Han sa han skulle til Maurizio.
Å. I siste øyeblikk.
Ja, det er greit.
Takk.
Hvem var det?
Gianluca.
De kommer tilbake, alt er bra.
Sa jeg ikke det?
De var kjøttstykker, og de er fortsatt kjøttstykker.
Bare vårt vennskap kan redde oss.
Bare vårt brorskap.
Dødens venner, venner i døden.
Dødens venner, venner i døden! Faen.
Når kommer de andre?
Om en time.
La oss spise pizza.
Kan ikke, jeg må dra hjem.
Hjem? Hva gjør jeg her alene i en time?
Ingen anelse, Angelo. Jeg ser deg siden uansett.
Vi kan gjøre det når ingen ser oss.
Ok, men når?
Klokka tre. Ok?
Angelo, her.
Dette er nøklene til bilen
og porten.
Så du kan komme inn uten å lage bråk. Ok?
Vi ses senere.
Rosa.
Rosaria.
De har dratt.
Rosaria.
De har dratt.
Rosaria.
De har dratt.
Rosaria.
Du må våkne.
Våkn, er du snill.
Vær så snill. Rosa.
Vær så snill.
Hjelp! Jeg er her.
Vi er her.
Vær så snill, lukk opp.
Ellers kommer de tilbake. Vær så snill.
God kveld. Hva gjelder det?
Ifølge våre registre er du eieren av en hvit Fiat 127.
Er den stjålet?
Nei, den er parkert i nærheten.
Bruker bare du den?
Min sønn bruker den også.
-Hvor er han nå? -Sover på rommet sitt.
Vi må sjekke det.
Vent litt.
Raffaele, hva skjer?
Gå og legg deg.
Jeg bekjenner for den allmektige Gud og for dere, mine brødre og søstre
at jeg har syndet meget
i tanker og ord, gjerninger
og forsømmelser ved min skyld.
Den allmektige Gud, miskunne seg over oss, tilgi våre synder...
Etter disse hendelsene reagerte noen plutselig.
Det var som om bitterheten vi alle bar på lette etter en måte å komme frem på.
Jesus, som kom for å trøste syndere…
Jeg gikk aldri tilbake til den skolen.
Det siste året dro jeg.
Etter drapet endret vårt stille strøk seg. Folk i gata var mistenksomme.
Ingen følte seg trygge lenger.
VITENSKAPEN OPPLYSER SINNENE
Hjemme gransket hver mor sitt barn
og prøvde å oppdage om et monster lurte der inne også.
Dette varte en stund.
Alle innså at om du feier støvet under teppet,
så hoper det seg opp.
Gradvis
gikk ting tilbake til det de var før.
DA MASSAKREN SKJEDDE,
VAR IKKE VOLDTEKT EN FORBRYTELSE MOT PERSONEN,
MEN MOT MORALEN.
ROSARIAS DØD OG DONATELLAS TORTUR
TENTE EN DEBATT SOM ENDTE I 1996 DA LOVEN BLE ENDRET
OG SEKSUALVOLD BLE EN FORBRYTELSE MOT PERSONEN.
DE TRE GJERNINGSMENNENE I MASSAKREN FIKK ALLE LIVSTID.
DA ANGELO IZZO
BLE LØSLATT FOR GOD OPPFØRSEL I 2005 DREPTE HAN TO KVINNER TIL.
ANDREA GHIRA DØDE I MAROKKO I 1994 ETTER Å HA UNNSLUPPET
OG LEVD LIVET PÅ FLUKT.
GIANNI GUIDO
HAR TAKKET VÆRE EN STRAFFEREDUKSJON VÆRT PÅ FRIFOT SIDEN 2009.
DONATELLA COLASANTI GIKK BORT I 2005, BARE 47 ÅR GAMMEL.
Tekst: Øystein Johansen