Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX ו-DINGIE מציגים -‬
‫אני לא כל כך טובה בזה,‬
‫אבל אני באמת רוצה להודות לכולכם.‬
‫חנות עוגיות משלי. זה חלום שהתגשם.‬
‫לחייכם ולחנות העוגיות.‬
‫ולכלתי היקרה, ‬
‫אופת העוגיות הטובה ביותר במדינה.‬
‫אבל גם שלך די טובות, מיס ינטין.‬
‫ולבתי, ולתוכנית החדשה‬
‫והנועזת הזאת.‬
‫ולאימא הכי טובה בעולם.‬
‫אוי, מתוקה שלי.‬
‫ולתקופה הכי נפלאה בשנה.‬
‫לחיים.‬
‫תראו את זה.‬
‫אלה העוגיות הכי טעימות שאי פעם אכלתי.‬
‫אפילו טעימות יותר מהשנה שעברה.‬
‫כן, הן הרבה יותר טעימות‬ ‫מהעוגיות של מיס ינטין.‬
‫היא מאחוריי, נכון?‬
‫אוי, אתה!‬
‫אוי, לא!‬
‫אתה מוכן?‬
‫יש לנו בדיוק שבוע אחד להכין את כל המתנות‬
‫ולמסור אותן ברחבי העולם.‬
‫קלי קלות, נכון?‬ ‫-בסדר.‬
‫היי. הכול בסדר?‬
‫את מחכה למישהו?‬
‫אבא שלי בא לקחת אותי.‬
‫אני ג'ול.‬
‫אני מארי.‬
‫שלום, מארי.‬
‫הינה. זה יעזור לך להעביר את הזמן.‬
‫אני חוזר פנימה, כדי לעזור.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫ג'ול, הינה אתה.‬
‫אתה יודע איפה אימא? אני לא מוצאת אותה.‬
‫אימא?‬
‫הלוואי שהוא היה כאן עכשיו,‬ ‫והיינו יכולים לחלוק את זה איתו.‬
‫גם אני מתגעגע אליו מאוד.‬
‫לפעמים את מתחרטת?‬
‫שהכרת את אבא?‬
‫אולי אם לא היית מכירה אותו,‬
‫לא היית כל כך עצובה עכשיו.‬
‫ג'ול, אל תחשוב ככה.‬
‫ברור שאני לא מתחרטת.‬
‫כל הזמנים הנפלאים שהיו לנו ביחד.‬
‫ושניכם.‬
‫לא הייתי רוצה לוותר על זה בשום מצב.‬
‫לפעמים קורים דברים שאי אפשר לתקן.‬
‫אבל זה לא אומר שלא כדאי לנסות.‬
‫כי אם לא תנסה, לעולם לא תשיג כלום.‬
‫אבל אם תנסה,‬ ‫הדברים הנפלאים ביותר יכולים לקרות.‬
‫כמו אבא שלך ושניכם.‬
‫או חנות עוגיות משלי.‬
‫ג'ול,‬
‫תבטיח לי שתמיד לפחות תנסה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, זה שום דבר.‬
‫את בטוחה?‬
‫אעזור לך לנקות בבוקר,‬ ‫אבל קודם אצטרך לקחת את פרד לעבודה.‬
‫כן. איפה הוא?‬
‫חשבתי שסוף סוף תכיר אותו לכולם הערב.‬
‫ואפריע למסיבה שלך? אין סיכוי.‬
‫אתה כזה מתוק.‬
‫ראית את זה?‬
‫כן, נגמרו לנו העוגיות.‬
‫גברים.‬
‫אין בהם שמץ של רומנטיות.‬ ‫כנראה שאני אצטרך לעשות את זה.‬
‫איפה השמפניה?‬
‫שלום. כדור הארץ לאלה?‬
‫- ממארי -‬
‫"לסנטה."‬
‫סנטה היקר.‬
‫שמי מארי.‬
‫ההורים שלי גרושים.‬
‫הם לא רוצים לראות זה את זה יותר.‬
‫אפילו לא בזמן ה"העברה".‬
‫ככה הם קוראים לזה,‬ ‫כשאני עוברת מאימא לאבא ובחזרה.‬
‫את לבושה חם מספיק?‬
‫אני לא יכולה לחכות בפנים?‬
‫דיברנו על זה, מותק.‬
‫בסדר.‬
‫נתראה בשבוע הבא, בסדר?‬
‫היי, ואז אני ואת‬ ‫נחגוג את חג המולד יחד, בסדר?‬
‫ביי, מתוקה.‬
‫לפעמים אני מרגישה כמו מתנה שמעבירים הלאה.‬
‫מלאכית קטנה שלי. קדימה, קפצי פנימה.‬
‫שלושתנו היינו גרים במרכז הקניות.‬
‫אבא מנהל אותו.‬
‫- יאקובס ובנו -‬
‫גרנו בקומה העליונה.‬
‫אנחנו עדיין גרים שם.‬
‫רק בלי אימא.‬
‫מזל שלאימא עדיין יש כאן חנות ספרים.‬
‫אז במידה מסוימת, היא עדיין כאן.‬
‫אפילו שהיא ישנה בלילה בצד השני של העיר.‬
‫מתוקה, את באה?‬
‫הלוואי שההורים שלי יחזרו להיות יחד.‬
‫אתה יכול לדאוג לזה, סנטה היקר?‬
‫הינה, קחי את אלה.‬
‫לא, אני רוצה להזמין אלף.‬ ‫-תודה שבאת.‬
‫היי, ג'ול. נתראה מחר, בסדר?‬
‫מחר?‬
‫ג'ול הבטיח לעזור לי לנקות מחר.‬
‫צעצועים ישנים‬ ‫ שצריכים להגיע לנקודת איסוף הפסולת‬
‫ולעוד כמה מקומות.‬
‫טוב, מה אתם זוממים הפעם?‬
‫זוממים, אנחנו? שום דבר.‬
‫היי, נתראה מחר.‬
‫היי, סבא. יש לי…‬ ‫-חכה עם זה, ילדי.‬
‫הם מחכים לנו.‬
‫סוף סוף, החגיגה הכי טובה בשנה.‬
‫אהבה. זה כל העניין בחג המולד.‬
‫אהבה לאחיך ולאחיותיך,‬
‫אהבה למשפחה שלך, אהבה לחברים ולמכרים שלך.‬
‫ואז לחגוג יחד את חג המולד.‬
‫אין דבר חשוב מזה.‬
‫כן, וזו הסיבה שאני…‬ ‫-ג'ול.‬
‫ג'ול, ילדי.‬
‫אתה לא מבין כמה אני מאושר‬
‫ששנינו סוף סוף יכולים‬ ‫ להתחיל את המסע הזה ביחד.‬
‫קדימה.‬
‫בוא נלך לקוטב הצפוני.‬
‫אני לא יכולה לחכות!‬
‫כולם יוכלו שוב לשמוע את קולי!‬
‫סיימת, הולגר?‬
‫אם סיימתי?‬
‫את יודעת כמה עבודה זה‬ ‫לרשום 500 עובדים חדשים?‬
‫תשלומי שכר, ביטוח עובדים, תוכנית פנסיה…‬
‫הולגר! סיימת?‬
‫כן. כמובן שסיימתי.‬
‫ברוך שובך, מר קלאוס. וג'ול.‬
‫עכשיו גם הוא מר קלאוס.‬
‫מה?‬
‫סיימתם?‬
‫סיימנו.‬
‫מה הסתיים?‬
‫הוא כאן!‬ ‫-הוא כאן!‬
‫מעתה והלאה, שנינו סנטה.‬
‫אביך היה מתגאה בך, ילדי.‬
‫אתה מוכן לזה. סמוך עליי.‬
‫אני סנטה?‬
‫הולגר!‬
‫בוא נתחיל לעבוד.‬
‫מה אני צריך לעשות?‬
‫נכון.‬
‫טרקטור לליאון.‬
‫תחפושת של שודד ים לז'אן.‬
‫פארק טרמפולינה לוויקטור.‬
‫טרקטור לליאון ‬
‫מדף ארבע, מעבר שתיים‬
‫נהדר, לא?‬
‫זו היצירה האחרונה שלי.‬
‫מטוס להנרי.‬
‫בריכה עם סאונה לראשל.‬
‫ולראשל הקטנה…‬
‫"בריכה עם סאונה."‬
‫בריכה עם סאונה?‬
‫הילדה הזו יודעת מה היא רוצה.‬
‫מספיק.‬
‫הגיע הזמן לסיבוב הראשון.‬
‫- מיס קוקי -‬
‫וג'ול התעקש ללכת לסבא.‬
‫אין לי מושג מה השניים האלה זוממים.‬
‫אני לא בטוחה שאני רוצה לדעת.‬
‫אימא, אני ממש שמחה שהיית איתנו אתמול.‬
‫הבת שלי פותחת עסק משלה.‬
‫לא הייתי רוצה לפספס את זה.‬
‫אבל, סוז, את בטוחה שזה יצליח?‬ ‫-אימא.‬
‫אני מצטערת, אבל אני קצת מודאגת.‬
‫חנות משלך היא עניין רציני.‬
‫ושני ילדים, לבדך.‬
‫אנחנו נצליח.‬
‫בסדר.‬
‫שנלך, סנטה?‬ ‫-בטח, סנטה.‬
‫כל האבק הזה פה. אני מגיש תלונה.‬
‫בוא נתחיל לעבוד. הינה.‬
‫רגע.‬
‫זה אנדריי.‬
‫בכל שנה, הוא מנסה לתפוס אותי‬ ‫עם מערכת האזעקה שלו.‬
‫רואה את זה?‬
‫אבל אני מערים עליו בכל פעם.‬
‫תיזהר.‬
‫מוכן?‬ ‫-כן.‬
‫רגע.‬
‫אנדריי היקר,‬
‫אולי בשנה הבאה. כל טוב, סנטה.‬
‫יש!‬
‫וואו.‬ ‫-יפה, אה?‬
‫מהמם.‬
‫אבל למה אין עץ חג המולד?‬
‫ג'ול, אנחנו, הסנטות, כאן בשביל כל הילדים.‬
‫עם עץ חג המולד או בלי עץ חג המולד,‬ ‫הם עדיין מקבלים מתנות.‬
‫יש!‬
‫כן!‬
‫כן. הם עשו את זה.‬
‫בלי עוד ניירת.‬
‫עכשיו יש לי עוד ניירת.‬
‫זה הלך חלק.‬ ‫-כן.‬
‫אם נמשיך כך,‬
‫כולם יקבלו את המתנה שלהם שבוע מוקדם יותר.‬
‫עדיין יש לי מכתב.‬ ‫-אחד משלך?‬
‫לא, זה ממארי.‬
‫היא רוצה שנחזיר את ההורים שלה להיות יחד.‬
‫מה קרה?‬
‫אנחנו לא עושים את זה, ילדי.‬
‫מה זאת אומרת "לא עושים"?‬
‫זה בדיוק מה שזה אומר.‬
‫לפעמים‬
‫כשמשהו נשבר,‬
‫אי אפשר לתקן אותו.‬
‫אבל אתה תמיד אומר את ההפך.‬
‫שכל מה שנשבר ניתן לתקן.‬
‫לא את זה, ג'ול.‬ ‫-למה לא?‬
‫סנטה לא יכול לעשות הכול.‬
‫כן, אבל…‬ ‫-מספיק!‬
‫זה לא יקרה וזה סופי!‬
‫מה קרה לסבא?‬
‫אל תדאג, הוא יתקרר בקרוב.‬
‫הבנתם? להתקרר?‬
‫הקוטב הצפוני?‬
‫שכחו מזה. אין חוש הומור.‬
‫זה נחמד, לא?‬ ‫-כן, מאוד.‬
‫שלום.‬ ‫-אימא!‬
‫היי!‬
‫מוכנה להתחיל?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אם לא ירצו את העוגיות שלי?‬
‫טוב, זו אפשרות.‬
‫היי, את אופה את העוגיות הכי טעימות בעולם.‬
‫ברור שאנשים ירצו אותן.‬
‫- מרכז קניות -‬
‫אני יודע.‬
‫לא הייתי צריך לצעוק על הילד.‬
‫הוא לא יודע…‬
‫הוא לא מבין למה עשיתי את זה.‬
‫אז למה שלא תספר לו?‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫זאת לא אפשרות, אזה.‬
‫אסור שג'ול יגלה. לעולם.‬
‫ג'ול!‬
‫תקשיב, ג'ול.‬
‫אנחנו יודעות מה מר קלאוס‬ ‫עושה במכתבים כאלה.‬
‫אבל לעולם אל תגלה שאמרנו לך.‬
‫אף פעם.‬
‫אם הוא יגלה אי פעם,‬ ‫הוא יהפוך אותנו לקישוטי חג המולד.‬
‫כן, או שהוא ישלח אותנו לקוטב הדרומי‬ ‫ כמו מתנה עם סרט אדום גדול.‬
‫אוי, לא!‬
‫אוי, לא.‬
‫רק פינגווינים חיים שם.‬
‫הם לא יוכלו לפתוח את המתנות.‬ ‫-לא.‬
‫אוי, לא, ואני אהיה תקועה שם לנצח.‬
‫אף אחד לעולם לא ישמע שוב את קולי.‬
‫טוב, ג'ול, קדימה!‬
‫בקופסה שעל השולחן יש את המפתח ל…‬
‫מה?‬
‫"בזאת אני נותן את מילת הכבוד שלי‬
‫ומכריז שלקיחת המפתח הזה‬ ‫היא על אחריותך בלבד,‬
‫שהחברה קלאוס ושות' לא אחראית‬
‫על כל תאונה שעלולה להתרחש,‬ ‫ושהשלכות או פיטורים…‬
‫יהיו ללא עוררין." נקודה.‬
‫כן, זה בסדר.‬
‫אז תחתמי.‬
‫כן, כן.‬
‫גם היא.‬
‫- נואל קלאוס -‬
‫יש שם מנעול איפשהו.‬ ‫-כן.‬
‫כן!‬
‫אני מכוסה.‬
‫וואו.‬
‫מה זה?‬
‫תיכנס.‬
‫ג'ול, בסוף המסדרון‬
‫רד במדרגות המפותלות, הארון השלישי משמאל.‬
‫איפה כולם?‬
‫הולגר, איפה כולם?‬
‫באולם המתנות, אלא מה?‬
‫הוא יחפש הרבה זמן.‬
‫אלה כל המכתבים שמר קלאוס מעולם לא ענה להם.‬
‫"סנטה היקר,‬
‫ההורים שלי רבו והם לא רוצים להתראות יותר.‬
‫אתה יכול לגרום להם להשלים?‬
‫זו תהיה מתנת חג מולד מושלמת."‬
‫"סנטה היקר, אימא שלי מאוהבת בגבר אחר.‬
‫תוכל לגרום לה להתאהב שוב באבא שלי?"‬
‫למה סבא לא עונה למכתבים האלה?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬
‫הוא תמיד אומר שמהות חג המולד‬ ‫היא אהבה ולהיות ביחד,‬
‫אבל הוא כבר לא מאמין בזה.‬
‫מה אתם חושבים שאתם עושים?‬
‫איך אתה מעז, ג'ול?‬
‫לגעת בדברים של מר קלאוס?‬
‫ושניכם? בושה.‬
‫איך אתם מעזים להראות לג'ול את החדר הזה?‬
‫אבל למה סבא לא מטפל במכתבים האלה?‬
‫זה לא תפקידו כסנטה?‬
‫טכנית, אתה סנטה עכשיו, ג'ול.‬
‫טוב, אז אני אעשה את זה.‬
‫אני אסדר את העניינים בין ההורים של מארי.‬
‫בפעם האחרונה שבדקתי את החוקים,‬
‫היינו שירות למתנות חג המולד, ג'ול,‬
‫לא שירות ייעוץ נישואין.‬
‫זה בטח לא כזה קשה לאחד משפחות.‬
‫זה לא קל כמו שאתה חושב, בחור.‬
‫זה כן.‬
‫אני גם סנטה עכשיו,‬ ‫אז אני יכול להחליט איך זה ייעשה.‬
‫ג'ול…‬
‫התפקיד שלי כסנטה‬ ‫הוא לעשות מה שאנשים מבקשים ממני.‬
‫יש הבדל גדול בין מסירת מתנות‬
‫לאיחוד משפחות.‬
‫אבל זה כל העניין של חג המולד,‬ ‫חברים ומשפחה.‬
‫זה לא הרבה יותר חשוב ממתנות?‬
‫אני חייב לנסות.‬
‫ג'ול, למה זה כל כך חשוב לך?‬
‫כי סבא תמיד אומר שמהות חג המולד היא אהבה,‬
‫ואני רוצה שהוא יאמין בזה שוב.‬
‫ו… כי…‬
‫המשפחה שלי לעולם לא תוכל שוב להתאחד.‬
‫אבל אולי המשפחה של מישהו אחר תוכל.‬
‫אולי נוכל לשנות את החוקים. רק הפעם.‬
‫אחרי הכול, גם הוא סנטה עכשיו.‬
‫כלומר, למעשה אנחנו צריכים‬ ‫לציית גם לפקודות שלו מעכשיו.‬
‫בסדר.‬
‫נעזור לך מחר.‬ ‫קודם כול עלינו לחשוב על תוכנית.‬
‫אוי, הלב שלי.‬
‫הינה אתה.‬
‫ג'ול, ילדי,‬
‫אני מצטער.‬
‫לא הייתי צריך לצעוק עליך.‬
‫גם אני מצטער. לא הייתי צריך להתעקש.‬
‫אני שמח שאתה מבין.‬
‫אחרי הכול, לסנטות יש רק עבודה אחת,‬
‫למסור מתנות.‬
‫היי, אימא.‬ ‫-היי.‬
‫היה עמוס בחנות?‬ ‫-רק חמישה לקוחות.‬
‫חמישה? זה לא רע.‬
‫רק התחלת.‬
‫טוב, ציפיתי ליותר.‬
‫אולי הייתי צריכה‬ ‫להישאר בעבודה שלי במפעל העוגיות.‬
‫תמיד חלמת על חנות עוגיות.‬
‫אדם חכם אמר לי פעם,‬
‫"אם לא תנסה, לא תשיג כלום".‬
‫"אבל אם תנסה…"‬
‫טוב, אני מקווה.‬
‫היי, ג'ול.‬ ‫-היי.‬
‫אימא שלך אמרה שזה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫היא שמחה שאני מטפל בך כל כך טוב.‬
‫אז לשנינו יש את כל היום‬
‫לעבוד על המתנות.‬
‫מה קרה פה?‬ ‫-סליחה, מר קלאוס.‬
‫רציתי לאוורר את החדר,‬ ‫אז פתחתי את הדלת הקדמית.‬
‫איזה רעיון מבריק, איקה.‬
‫היא התכוונה לטוב.‬
‫כמה מתוק מצידך, הולגר.‬
‫אין בזה שום דבר מתוק.‬
‫עובדים זכאים לשעה של אוויר צח.‬
‫קדימה, ג'ול, אנחנו צריכים לסדר.‬
‫תודה רבה.‬
‫קדימה.‬
‫זהירות.‬
‫תודה.‬
‫עכשיו.‬
‫קדימה, ילדי, אנחנו צריכים למהר.‬ ‫אנחנו עדיין צריכים לחלק באמריקה.‬
‫נכון. שנעשה את זה כמו בשנה שעברה?‬
‫אתה קורא את המכתבים ואני אוסף את המתנות?‬
‫לקרוא מכתבים זה פשוט לשבת. ‬
‫זה נשמע מוכר.‬ ‫גם אני הייתי ככה כשהייתי צעיר.‬
‫בסדר, ילדי, רד למטה.‬
‫כן. בסדר.‬
‫נראה שאקרא את המכתבים.‬
‫תודה, אזה.‬
‫אאסוף אותך ב-3:00, בסדר?‬
‫לא עדיף שאשמור על הגלובוס?‬
‫לא, אם מר קלאוס‬ ‫יצטרך אותו ולא ימצא אותו, אנחנו ניכשל.‬
‫איקה וגונה יעזרו לי להחזיר אותו למקום‬ ‫בלי שמר קלאוס ישים לב.‬
‫אל תדאגי, אזה, לא תצטערי.‬
‫אני מקווה.‬
‫נתראה.‬ ‫-נתראה.‬
‫איקה?‬
‫איקה? גונה! קדימה.‬
‫טוב.‬
‫כן.‬
‫אני יודע שהכול השתנה.‬
‫אבל אני אדאג‬ ‫שזה יהיה חג המולד הכי טוב בעולם.‬
‫בסדר?‬
‫מה את רוצה לחג המולד?‬
‫את יכולה לבחור מה שאת רוצה.‬
‫אני רוצה שאימא תחזור.‬
‫מארי…‬
‫זה לא יקרה.‬
‫למה לא?‬
‫כי…‬
‫אימא ואבא…‬
‫לא מסתדרים.‬
‫לפעמים קורים דברים שהם לא באשמת אף אחד.‬
‫אימא ואבא פעם היו…‬
‫ממש כמו פלפל ומלח.‬
‫או שמן וחומץ.‬
‫תותים וקצפת.‬
‫השלמנו זה את זה בצורה מושלמת.‬
‫ועכשיו? עכשיו…‬
‫אנחנו יותר כמו אש ומים.‬
‫זה נשמע לך הגיוני?‬
‫מר יאקובס, יש לך רגע?‬
‫קארו, את רצינית?‬
‫ביקשתי ממך לפנות את היומן שלי.‬ ‫אני כאן עם הבת שלי.‬
‫אבל זה נוגע לחנות הספרים.‬
‫מותק, אבא כבר יחזור, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫טינה ואני החלטנו‬ ‫שעדיף שהיא תסגור את החנות.‬
‫אנחנו עורכים כאן יריד חג המולד לכמה ימים‬ ‫לטובת בית הספר של מארי.‬
‫טינה עובדת באחד הדוכנים היום ומחר תורי.‬
‫היא הבטיחה לסגור את החנות‬ ‫ישר אחרי המשמרת שלה.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫מארי?‬
‫- הדואר של סנטה -‬
‫מה אתן עושות כאן?‬
‫מה אנחנו עושות כאן?‬ ‫באנו לעזור לך, כמובן.‬
‫ולעשות קניות.‬
‫אסור לכן להיות פה.‬
‫מה אם מישהו יראה אתכן?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, בטח.‬
‫מה יש לך בתיק?‬ ‫-כלום.‬
‫נשבע, שום דבר.‬
‫שום דבר? קדימה, תן לי אותו.‬ ‫-לא.‬
‫ואם גנבת משהו, אתה בצרות גדולות.‬
‫- חג מולד שמח -‬
‫בסדר.‬
‫מארי?‬
‫טוב, תחזרו לכאן‬ ‫ותוודאו שאף אחד לא יראה אתכן.‬
‫מייד אשוב.‬
‫דיו!‬
‫מארי!‬
‫מארי, חכי.‬
‫מארי.‬
‫הוא הלך?‬ ‫-כן.‬
‫נראה לי.‬ ‫-כן! יש!‬
‫בואי נעשה קניות!‬
‫רגע.‬
‫אני לא מאמינה שאני עומדת לומר את זה,‬
‫אבל אסור… שאף אחד… יבחין בנו.‬
‫כן, נכון.‬ ‫-אבל איך נעשה את זה?‬
‫- קשרי לקוחות למתחילים -‬
‫מה שלום נור?‬
‫היא בסדר. היא כותבת מכתב לסנטה.‬
‫איך העניינים כאן?‬
‫ידעתי. זו לא תוכנית טובה.‬
‫באמת? אז למה את עדיין כאן?‬
‫אם את רק מבקרת אותי, לכי.‬
‫בחייך, סוז. אני רק רוצה לעזור.‬
‫זה לא נקרא עזרה.‬
‫אנשים קונים את העוגיות שלהם‬ ‫ודברים אחרים במרכז הקניות.‬
‫זה הרבה יותר קל מלבוא עד לחנות שלי.‬
‫אז בואי נוודא שהם רוצים לקנות אותן כאן.‬
‫מארי?‬
‫-לך מפה.‬
‫מקום מגניב.‬
‫הלוואי שהיה לי מקום כזה.‬
‫כדי להתרחק מאחותי הקטנה והמעצבנת.‬
‫את באה לכאן הרבה?‬
‫מאז שאימא ואבא שלי התגרשו.‬
‫אני רואה מכאן את גג הבית של אימא שלי.‬
‫היא משאירה אור דולק בעליית הגג,‬
‫כדי שנהיה ביחד קצת.‬
‫את רוצה שההורים שלך יחזרו להיות יחד?‬
‫זה לא יקרה.‬
‫הם לעולם לא רוצים לראות זה את זה שוב.‬
‫מה אם נדאג שהם יצטרכו לראות זה את זה?‬
‫אם זה יימשך מספיק זמן,‬
‫אולי הם ייזכרו למה הם אהבו זה את זה.‬
‫אנחנו צריכים לחשוב על משהו שיחבר ביניהם.‬
‫אימרה רוצה משחק לוח.‬
‫אזה. מה המצב למטה?‬
‫טוב מאוד. עומדים בלוח הזמנים.‬
‫ג'ול השתלט על איסוף המתנות.‬
‫מצוין.‬
‫היי, איפה כדור השלג?‬ ‫-למטה.‬
‫אני לא מוצאת את איקה וגונה,‬ ‫ואני לא יכולה להרים אותו לבד.‬
‫קדימה, גונה.‬
‫שלום, טייגר.‬
‫היי.‬ ‫-היי, איקה, אני תמיד ברבי.‬
‫אין מצב.‬
‫היי. אני ממש אוהבת את הלבוש שלך.‬
‫אתה אוהב את ה…‬
‫ביי!‬
‫תראה, זו המורה שלנו מכיתה א', מיס אלי.‬
‫צמר גפן מתוק דביק.‬ ‫כדי לעזור לבית הספר.‬
‫וזו מיס מיריי מכיתה ג'.‬
‫אותה אנחנו צריכים.‬
‫בסדר. את יודעת מה את צריכה לעשות?‬
‫נהדר.‬
‫נואה ושרלוט.‬ ‫-שלום.‬
‫אתם בדוכן הוופל ב-15:00.‬
‫זה בקומה השנייה. בסדר?‬ ‫-תודה.‬
‫היי, גברת מיריי.‬ ‫-היי, מארי.‬
‫באת לתמוך בנו?‬ ‫-כן, ולהגיד שלום לאימא.‬
‫אפשר לראות את לוח הזמנים שלך?‬ ‫שכחתי מתי היא באה.‬
‫כן, כמובן. תסתכלי.‬
‫ראית את עץ חג המולד?‬
‫כן, יפה, נכון?‬
‫איזה קישוט הכי אהבת?‬
‫איזה הכי אהבתי? את זה. שם.‬
‫הינה.‬ ‫-תודה.‬
‫היום אחר הצוהריים‬ ‫נחלק עלונים במרכז הקניות.‬
‫ו…?‬
‫נחלק עוגיות. כן!‬
‫היי, זה רעיון נהדר.‬
‫רגע, אני לא יכולה ללכת. החנות פתוחה.‬
‫בחייך, סוז. אשאיר אותה פתוחה.‬
‫כן.‬
‫כן, אני מצטערת, יקירתי. צדקת במה שאמרת.‬
‫אני לא עוזרת לך בכך שאני מנדנדת על דברים.‬
‫כמה קשה זה יכול להיות?‬
‫לא, זה לא כזה קשה.‬
‫טוב, בואו נלך לחלק עלונים.‬
‫לחלק עלונים? איפה?‬ ‫-במרכז הקניות.‬
‫כדי להראות לכולם‬ ‫שהם חייבים לבוא לחנות של אימא.‬
‫אני חושבת שזה רעיון נהדר.‬
‫אני אלך להתכונן, ואקרא לכמה אנשים.‬
‫ואני יודע בדיוק למי.‬
‫תודה.‬
‫גברת דה יונגה.‬
‫בדיוק בזמן.‬
‫בעלך לשעבר שינה את המשבצת שלו.‬
‫המשמרת שלו כמו שלך.‬
‫מתי זה קרה?‬
‫זה נחמד‬ ‫שאת עדיין עושה דברים בשביל הבת שלך.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-כן.‬
‫מר יאקובס, יו-הו!‬
‫גברת דה יונגה. אני שמח לראות אותך.‬
‫ראית את הבת שלי?‬ ‫אני לא מוצא אותה בשום מקום.‬
‫סליחה?‬
‫היא נמצאת איתך יומיים ואיבדת אותה?‬
‫לא איבדתי אותה.‬
‫לא? איך אתה קורא ל"אני לא מוצא אותה"?‬
‫מארי בסדר.‬
‫ראיתי אותה לפני רגע באחד הדוכנים.‬
‫מר יאקובס,‬ ‫ אני ממש שמחה ששינית את המשבצת שלך.‬
‫יהיה די עמוס.‬
‫סליחה, החלפתי את המשבצת? לא עשיתי את זה.‬
‫לא?‬
‫אתה רשום כאן למשמרת הבאה‬
‫בדוכן הצמר גפן המתוק עם טינה ואלי.‬
‫כן, אבל…‬
‫קוראים לך סטיבן, נכון?‬ ‫-זה לא כתב היד שלי.‬
‫כן, אבל ככה כתוב.‬
‫יש!‬
‫לוק רוצה כדור כדורסל.‬
‫היי.‬
‫יש.‬
‫כמעט…‬
‫השעה כמעט שלוש.‬
‫הרשימה הבאה הסתיימה.‬ ‫אני אקח אותה למטה.‬
‫אני אלך איתך, אראה מה שלום ג'ול.‬
‫הייתי די גס רוח איתו.‬
‫והוא עושה כמיטב יכולתו.‬
‫כן, את המיטב.‬
‫מה אמרת, הולגר?‬
‫שום דבר. שעדיף לתת לו להמשיך לעבוד.‬
‫הם כבר בפיגור של ארבעה שקים.‬ ‫-למה?‬
‫כי…‬
‫הולגר לא מקליד מספיק מהר.‬
‫הולגר.‬
‫בסדר, אני לא אפריע להם.‬
‫"הולגר לא מקליד מספיק מהר."‬ ‫אני הקלדן היחיד כאן.‬
‫את מטורפת, ואני מקליד.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אני בטוחה שאהיה בסדר.‬
‫אני אוהבת את אופנת הווינטג' הזו,‬ ‫אבל זה לא ידידותי למשתמש.‬
‫אימא, הקופה הזאת לא וינטג', היא רק ישנה.‬
‫טוב, ישנה. זאת אומרת, מימי הביניים.‬
‫יש לה פחות שנים ממך.‬ ‫למה זה הופך אותך, לדינוזאור?‬
‫טוב…‬
‫שלום.‬
‫זה מה שאת לובשת למרכז הקניות?‬
‫זו התלבושת שלך?‬
‫כן, בהחלט. אני עומדת למכור עוגיות.‬
‫טוב, יט, מה את זוממת?‬
‫שום דבר?‬
‫באתי כדי להביא עוגיות למכירה.‬
‫הצעיף החדש שיש לך. תלבשי אותו.‬
‫והבושם שיש לך, הפרחוני עם הריח הנעים.‬
‫שימי קצת.‬
‫אלי?‬
‫את יכולה לבקש מטינה להעביר לי‬ ‫את מקלות הצמר גפן המתוק?‬
‫טינה, תעבירי בבקשה את המקלות.‬
‫בבקשה.‬
‫-תודה, אלי.‬
‫אלי, את יכולה לבקש מטינה‬ ‫ להוסיף עוד צבע מאכל?‬
‫טינה, את יכולה להוסיף עוד צבע מאכל?‬
‫עוד צבע מאכל. הינה.‬
‫ואלי, את יכולה בבקשה לשאול את טינה…‬
‫גברתי ואדוני,‬
‫המשחק הזה מסתיים עכשיו.‬
‫מה הבת שלכם תחשוב?‬
‫זה צמר גפן מתוק, הוא דביק.‬
‫הוא דביק ומתוק.‬
‫ורוד ורומנטי.‬
‫כמו פלפל ומלח,‬
‫שמן וחומץ, תותים וקצפת,‬
‫שאמורים ליהנות מהם יחד.‬
‫זה הצבע הנכון?‬
‫כן, זה מושלם.‬
‫כן, הם צוחקים.‬
‫ידעתי.‬
‫חג מולד שמח!‬
‫איקה? גונה?‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫אבל המשמרת שלנו לא הסתיימה.‬
‫כן, אבל זה חשוב.‬
‫זה תמיד חשוב.‬
‫רואה, אלי? לזה התכוונתי.‬
‫טינה, מה הבעיה שלך?‬
‫הבעיה שלי? אנחנו אמורים…‬
‫רק אמרתי שאני צריך לעבוד.‬
‫אתה תמיד עובד.‬ ‫-כי זה חשוב.‬
‫זה תמיד חשוב.‬ ‫-חמודים.‬
‫אל תטרחי, אלי.‬
‫אנחנו פשוט כבר לא מבינים זה את זה.‬ ‫זה ככה כבר הרבה זמן.‬
‫אלי, היה נחמד לפגוש אותך.‬
‫עכברוש! שם!‬
‫כן. עכשיו מה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫קדימה.‬
‫איקה, איך נצא מכאן?‬ ‫-מאיפה אני יודעת?‬
‫תחזיקי חזק.‬
‫תלחצי על הבלם!‬
‫ידעתי.‬
‫אם נשב כאן, נהיה בסדר.‬
‫עכשיו, באמת…‬
‫זה היה קרוב, בנות.‬
‫קריאת כל המכתבים האלה הצמיאה אותי.‬
‫מה קנקן התה שלי עושה שם?‬
‫היי, איפה כדור השלג שלי?‬
‫קדימה, ג'ול. בבקשה, תמהר.‬
‫אזה?‬
‫מאוחר מדי.‬
‫אזה, מה קורה פה?‬
‫מה כדור השלג שלי עושה כאן?‬
‫ואיפה ג'ול?‬
‫אזה!‬
‫אם מר קלאוס יגלה שאנחנו לא באולם המתנות…‬
‫הוא יגרש אותנו לקוטב הדרומי.‬ ‫-כן.‬
‫זה כואב אם דוב קוטב אוכל אותך?‬
‫הם לא גרים בקוטב הדרומי.‬ ‫-טוב, יש לנו מזל.‬
‫הם גם חיים בקוטב הצפוני.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫על מה אתן מדברות?‬
‫מר קלאוס יהרוג אותנו.‬
‫הוא לא.‬
‫אם הוא יראה‬ ‫מה עשינו עם ההורים של מארי, הוא יתגאה.‬
‫אתה חושב?‬ ‫-אני בטוח.‬
‫אבל מה עכשיו?‬
‫נחזור למרכז הקניות.‬
‫לא נוכל ללכת לקוטב הצפוני או לבית שלי.‬ ‫אימא חושבת שאני עם סבא.‬
‫מר קלאוס באמת יהרוג אותנו.‬ ‫-כן.‬
‫לא, מדובר בסבא.‬
‫בדיוק.‬
‫מארי.‬
‫אני רוצה מלכודות בכל מקום.‬
‫בוא איתי. עכשיו.‬ ‫-למה?‬
‫לא, למה?‬
‫תן לי ללכת. אני חייב לחזור. מארי זקוקה לי.‬
‫מארי לא צריכה אותך, אני צריך אותך!‬
‫חג המולד הוא גם התפקיד שלך עכשיו,‬ ‫האחריות שלך!‬
‫באמת? אם אתה כזה סנטה נהדר,‬ ‫למה שלא תיקח אחריות?‬
‫אבל אני כן!‬ ‫-לא, אחרת היית עונה למכתבים האלה!‬
‫אילו מכתבים?‬ ‫-המכתבים בחדר הסודי שלך!‬
‫הם עוסקים באהבה ובחברות.‬ ‫זה לא כל העניין?‬
‫ג'ול.‬
‫לפעמים קורים בחיים‬
‫דברים בלתי הפיכים, שאי אפשר לשנות.‬
‫אפילו לא סנטה.‬
‫סנטה יכול לעשות כל דבר, כל עוד הוא מנסה.‬
‫ואני אוכיח את זה.‬
‫תראו מי כאן.‬
‫איזה צירוף מקרים.‬ ‫-היי.‬
‫מה זאת אומרת? ביקשת ממני לבוא.‬
‫לא, לא היום.‬
‫אבל מכיוון שאתה כאן,‬ ‫אנחנו מחלקים עלונים בשביל סוזן.‬
‫תעזור לנו?‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫בסדר.‬
‫נור, אלה ואני נלך לצד הזה.‬
‫את תישארי פה. בסדר?‬
‫יט, את בטוחה שזה בסדר?‬ ‫כלומר, אנחנו המתחרים.‬
‫זו לא תהיה בעיה.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫למארי.‬
‫אני צריך…‬
‫מה שאתה צריך לעשות‬ ‫זה למלא את השקים במתנות,‬
‫בזמן שאני מקריא את המכתבים להולגר,‬
‫ואז נותן לך את הפקודות.‬
‫זו המשימה שלנו עכשיו, ג'ול.‬
‫מר קלאוס לא יפסיק להשגיח עליו.‬
‫אם הוא ימשיך כך,‬ ‫ג'ול יתחיל שוב לשנוא את חג המולד.‬
‫אנחנו לא יכולים להרשות שזה יקרה.‬
‫לא, אנחנו צריכים לחשוב על משהו‬
‫כך שג'ול יוכל להתחמק‬ ‫בלי שמר קלאוס ישים לב.‬
‫בסדר.‬
‫לא. כן!‬
‫אולי יש לי רעיון.‬
‫בשביל העוגיות הכי טובות בעולם, "מיס קוקי"!‬
‫בבקשה. בשביל העוגיות הכי טובות בעולם.‬
‫הינה.‬
‫בבקשה.‬
‫זה הולך טוב, לא?‬
‫כן, כמה מרגש.‬
‫את רוצה עוגייה?‬ ‫-ועלון?‬
‫הן באמת חושבות שאנחנו לא רואים אותן?‬
‫אבל למה הן צופות בנו?‬
‫אתה לא חושב…‬
‫זו הסיבה שנאלצתי למהר למרכז הקניות?‬
‫בגלל זה הייתי צריך ללבוש את הצעיף‬ ‫ולהשתמש בבושם ה"פרחוני" שלי.‬
‫שאקרא לתגבורת?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫בבקשה. העוגיות הכי טובות בעולם.‬
‫בבקשה, בשביל העוגיות הכי טובות בעולם.‬
‫רוצה עלון?‬
‫תודה.‬
‫בשביל העוגיות הכי טובות.‬
‫בובה לאמלין ‬
‫מדף שבע, מעבר עשר‬
‫מעולם לא חשבתי שאתגעגע לגונה.‬
‫איפה גונה?‬
‫היא הלכה לשירותים.‬
‫אני מחפה עליה.‬
‫טוב, ג'ול, מעבר עשר, מדף שבע. קדימה!‬
‫אבל בובה בשביל אמלין.‬
‫לא קיבלנו את הבקשה הזאת.‬
‫האמת שכן.‬
‫אמלין…‬
‫גזע…‬
‫לא, בובה. נכון.‬
‫עם שלט רחוק.‬
‫בסדר. אני לא זוכר.‬
‫אף אחד לא.‬
‫ג'ול!‬
‫אל תיבהל. חשבתי על תוכנית.‬
‫תעשי את זה את.‬ ‫-לא, את.‬
‫עץ או פלי?‬ ‫-בסדר.‬
‫אם זה עץ, זו את.‬
‫יש!‬
‫היה ממש נחמד להכיר אותך.‬
‫אני לא מאמין!‬
‫איקה.‬
‫בדיוק סיימתי את מסמכי הביטוח.‬
‫איקה?‬ ‫-קדימה!‬
‫הצילו! אני תקועה!‬
‫אני לא יכולה לצאת. הצילו!‬
‫ג'ול…‬
‫מהר!‬
‫ג'ול, ילדי. תחשוב על זה היטב.‬
‫או שתמלא את חובתך עכשיו,‬
‫או שלא תחזור לכאן לעולם.‬
‫בסדר. אני אעשה מה שצריך.‬
‫אני הולך לעזור למארי.‬
‫ג'ול!‬
‫רוצה עלון?‬
‫הינה. בשביל העוגיות הכי טובות בעולם.‬
‫כן, זה מתפתח.‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫האמת שידעתי.‬
‫ידעתי כל הזמן הזה.‬ ‫-באמת?‬
‫כן. זה נכון.‬
‫סיפור העלונים הזה‬ ‫היה רק כדי לפתות אותך לצאת מהארון.‬
‫טוב, זה עבד.‬ ‫יט, זה פרד, בן הזוג שלי.‬
‫פרד, זו יט, מלכת הקאפקייקס.‬
‫כמובן.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-גם לי.‬
‫מארי, את כאן?‬
‫זה נכשל.‬
‫אימא ואבא שוב רבים.‬
‫אולי הם יתפייסו שוב.‬
‫אימא מרוקנת את חנות הספרים שלה.‬
‫זה עדיין לא אבוד, אני בטוח בזה.‬
‫ראית איך הם חייכו זה לזה.‬
‫הם עדיין אוהבים זה את זה, אני בטוח.‬
‫אז למה הם ממשיכים לריב?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לעיתים קרובות אני רב עם אחותי הקטנה,‬ ‫אבל אני עדיין אוהב אותה.‬
‫אני מבטיח שאמצא דרך‬ ‫להחזיר את ההורים שלך להיות יחד.‬
‫איך את מעיזה?‬ ‫-מה?‬
‫לבוא לכאן ולקדם עסקים אחרים.‬
‫וגרוע מכך, בלי רשות.‬
‫תסתלקו, אחרת אתקשר למשטרה.‬
‫וקחו איתכם את הזבל הזה.‬
‫מה? זבל?‬
‫אימא?‬ ‫-ג'ול?‬
‫ג'ול, אשאל אותך עוד פעם אחת.‬
‫למה היית במרכז הקניות?‬
‫היית אמור להישאר עם סבא.‬
‫מה קורה? מה אתה עושה?‬
‫קדימה, ג'ול, תגיד לי.‬ ‫אני לא אוהבת שיש בינינו סודות.‬
‫מה איתכם? זה בסדר שיש לכם סודות.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-סבא.‬
‫מה קרה?‬ ‫למה הוא הפסיק להאמין באהבה?‬
‫מצטערת, ג'ול, אבל זה לא מקומי לספר לך.‬
‫רואה? אני חייב לספר הכול,‬ ‫אבל אתם לא מספרים כלום.‬
‫תשכחי מזה.‬
‫מר… מר קלאוס?‬
‫לא משנה, אזה.‬
‫עשית מספיק.‬
‫אני רוצה שכולכם תלכו.‬
‫מה?‬ ‫-מר קלאוס.‬
‫אין טעם יותר.‬
‫הכול אבוד.‬
‫ברור שג'ול לא רוצה להיות סנטה.‬
‫הוא כן. כמובן שכן, אבל בדרכו.‬
‫נכון.‬ ‫-זה בסדר, נכון? הוא עדיין צעיר.‬
‫הכול נגמר.‬
‫אני לא נותן הודעה בכתב ל-500 איש,‬ ‫תשכח מזה.‬
‫על גופתי המתה. בואו, הולכים. קדימה.‬
‫תירגע, הולגר!‬
‫מר קלאוס… ‬
‫טוב, אנחנו נעזור לך עם מארי,‬ ‫כדי שתוכל לחזור לקוטב הצפוני.‬
‫כי אם לא מחלקים מתנות בערב חג המולד,‬
‫מר קלאוס סוגר את הספרים‬ ‫וזה יותר מדי ניירת.‬
‫אני מסרב לעשות את זה.‬ ‫-מייד?‬
‫לא, הקיץ.‬
‫באמת.‬
‫בסדר, כולם במקום?‬
‫איקה?‬
‫יש.‬
‫- חדר בקרה -‬
‫בסדר. גם אתה, הולגר?‬
‫- מתח גבוה -‬
‫הולגר, אתה גם בעמדה?‬
‫יש.‬ ‫-בסדר.‬
‫גברתי, מהר. משהו קרה למארי.‬
‫איך אתה מכיר את מארי שלי?‬
‫זה לא חשוב.‬ ‫-מה קרה לה?‬
‫היא בחדר שלה. מהר, לכי.‬
‫טוב, איקה, קדימה.‬
‫הם תפסו את העכברוש?‬
‫הינה!‬
‫הינה היא. תפסו אותה!‬
‫תעצרו אותה. בואי הנה.‬
‫בואי הנה. תפסו אותה!‬
‫תפסו את החיה המגעילה הזאת. בואי הנה.‬
‫עכשיו, בואי הנה.‬
‫עכשיו.‬
‫קדימה, מהר, הולגר.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה. הידית כבדה מדי.‬
‫אתה חייב.‬
‫כן, בטח.‬
‫קדימה, תעשה את זה. זה עכשיו או לעולם לא.‬
‫זה קשה.‬
‫כן, עשיתי את זה.‬
‫מוקד 911…‬ ‫-היי, שלחי מישהו במהירות.‬
‫אנחנו תקועים במעלית והבת שלנו בצרות.‬
‫טוב, גברתי, רגע, בבקשה.‬
‫שלום?‬
‫מישהו שומע אותי?‬ ‫-אבא?‬
‫זה אתה?‬
‫ג'ול, מה עשית?‬
‫שמתי אותם במקום שלא יוכלו ללכת ממנו.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫במעלית?‬
‫העזרה בדרך.‬
‫כן, בסדר.‬
‫הם מגיעים.‬
‫לא ידעתי שמארי תעשה את זה.‬
‫אז תשים לב אליה יותר כשהיא איתך.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-מה אתה חושב?‬
‫הבטחת.‬
‫מארי? עוד לא שמעת את המילה האחרונה,‬ ‫את מקורקעת!‬
‫אני חושב שזה נכשל.‬
‫מארי?‬
‫שמעת אותי?‬
‫צדקת, סבא.‬
‫מצטער.‬
‫סנטה לא יכול לעשות הכול.‬
‫לא אמרתי לך לא לבוא לפה יותר?‬
‫סבא, אני…‬ ‫-לך הביתה.‬
‫או למארי.‬
‫היא חשובה הרבה יותר מחג המולד.‬
‫מאיפה באת?‬
‫היית למעלה.‬
‫ג'ול, נמאס לי.‬
‫אתה לא נשאר עם סבא, אתה משקר.‬
‫אם לא נוכל לבטוח זה בזה, מה נשאר?‬
‫מר קלאוס?‬
‫מר קלאוס.‬
‫נואל!‬
‫עכשיו תקשיב טוב.‬
‫אתה באמת הולך לזעוף כמו ילד קטן?‬
‫אתה רוצה לאבד גם את ג'ול? זה הרעיון?‬
‫בבקשה. אני מתחנננת בפניך,‬ ‫אל תעשה שוב את אותה הטעות.‬
‫- סליחה - סגרנו -‬
‫ג'ול?‬
‫אני יכול לשבת?‬
‫אני רוצה לספר לך משהו.‬
‫לפני זמן רב,‬
‫לסבתא שלך ולי היה ויכוח רציני.‬
‫המצב החמיר מיום ליום.‬
‫היא האשימה אותי ‬
‫שהייתי רחוק לעיתים קרובות מדי.‬
‫שאני… שקוע מדי בעבודה שלי.‬
‫בתור סנטה?‬
‫טוב, הבעיה הייתה שהיא לא ידעה.‬
‫היא לא ידעה שאני סנטה‬ ‫ולא יכולתי לספר לה‬
‫כי הייתי משוכנע שאסור לה לדעת.‬
‫וזו הייתה טעות.‬
‫היום פקחת את עיניי, ילדי.‬
‫הייתי צריך להמשיך לנסות, כמובן.‬
‫הייתי צריך לספר לה הכול עד לפרט הכי קטן.‬
‫היא הייתה צוחקת על זה.‬
‫אולי היא אפילו הייתה משתתפת.‬
‫מה קרה לסבתא?‬
‫הלכנו והתרחקנו.‬
‫מעולם לא דיברנו על זה שוב.‬
‫בסוף,‬
‫היא מתה‬
‫בשקט ולבד.‬
‫גם אתה כישלון…‬
‫כמוני.‬
‫אבל אתה לא כישלון בכלל, ילדי.‬
‫לפחות ניסית.‬
‫זה נכשל.‬
‫ומארי?‬
‫גם אימא כועסת עליי.‬
‫אני באמת רוצה להיות סנטה טוב.‬
‫ובן טוב.‬
‫אבל אני לא מצליח.‬
‫אבל אתה בן נפלא.‬
‫ואתה תהיה סנטה נפלאה.‬
‫אתה לא יודע את זה.‬ ‫-בטח שכן.‬
‫בכל יום, יותר ויותר,‬
‫אני רואה בך את אבא שלך.‬
‫והוא היה אבא נפלא.‬
‫והסנטה הכי טוב בעולם.‬
‫אתה רק…‬
‫צריך לשנות את האסטרטגיה שלך.‬
‫מהו הנשק היעיל ביותר של סנטה?‬
‫מתנות.‬
‫אבל תמיד אמרתי שזה לא הדבר הכי חשוב.‬
‫זה תלוי, כמובן,‬
‫במה שתעשה עם המתנות.‬
‫ג'ול.‬
‫זה ג'ק.‬
‫הוא כתב לנו כדי להגיד שאין לו חברים.‬
‫ג'ק היקר,‬
‫תפעיל את תדירות שלוש‬
‫ותצא למרפסת.‬
‫היי, זה ג'ק. מישהו שומע אותי?‬
‫מה עכשיו?‬ ‫-תהיה סבלני, ילדי.‬
‫כן, אני שומעת.‬
‫אני רואה אותך עכשיו.‬
‫איזו מתנה עשויה לעזור‬ ‫להחזיר את הוריה של מארי להיות יחד?‬
‫אנחנו חייבים לחזור.‬ ‫-כן.‬
‫אני כל כך שמח שמצאתי אותך.‬
‫זה כל כך כיף.‬
‫תאמיני לי. רק עוד פעם אחת.‬
‫בבקשה?‬
‫את צוחקת עליי.‬
‫זה אחד התעלולים של מארי?‬ ‫-כן, אני לא יודעת.‬
‫היא איתך בימים אלה.‬
‫את אומרת שאני גרמתי לה לעשות את זה?‬
‫מי עוד לימד אותה להיות ערמומית?‬
‫והיא למדה לשקר מאימא שלה.‬
‫תפסיקו! אני יודעת שאני בת רעה!‬
‫מארי?‬ ‫-מתוקה. מלאכית.‬
‫איך אתם יכולים להתווכח כל כך הרבה?‬
‫מארי היא המתנה היקרה ביותר שלכם.‬
‫תחפשי כאן? אני אבדוק בדירה.‬
‫בסדר.‬
‫קיוויתי שהם…‬ ‫-כן.‬
‫ניסית.‬
‫מה עוד אתה יכול לעשות?‬
‫קורים דברים בלתי הפיכים, אני יודע.‬
‫נכון, אבל זה לא מה שהתכוונתי להגיד.‬
‫לפעמים זה מספיק לשתול זרע.‬
‫תהיה סבלני, בן. תהיה סבלני.‬
‫מארי?‬
‫מלאכית?‬
‫- ברוכים הבאים -‬
‫מארי?‬
‫- יאקובס ובנו -‬
‫קארו, ראית את מארי?‬
‫לא, לצערי לא.‬
‫גברת דה יונגה, ראית את מארי?‬
‫שוב איבדתם אותה? מצטערת, לא.‬
‫אני לא מוצא אותה.‬ ‫-בוא נחפש אותה ביחד.‬
‫לא גם זה.‬
‫והייתה את הפעם ההיא שנכנסתי לדירה הזאת,‬
‫ואישה זקנה חיכתה לי‬ ‫עם סיר לילה מברזל יצוק.‬
‫היא הייתה מוכנה. היא חשבה שאני פורץ.‬
‫לאן הם הולכים?‬
‫אולי למרכז הקניות?‬
‫ג'ול.‬
‫ילד, אתה יודע איפה מארי?‬ ‫אנחנו לא מוצאים אותה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-יש שריפה.‬
‫אם אתה יודע איפה היא, בבקשה תגיד לנו.‬
‫אני חושב שאני יודע איפה היא.‬ ‫-ג'ול!‬
‫מארי!‬
‫מארי.‬
‫מהר. תיכנס לשם.‬
‫הינה הם! בואו.‬
‫מארי. מותק. מארי?‬ ‫-ג'ול.‬
‫את בסדר? הכול בסדר?‬
‫לך.‬
‫מצטער, מארי.‬
‫חשבתי שזה יעבוד,‬
‫אבל אני לא מצליח‬ ‫להחזיר את ההורים שלך להיות יחד.‬
‫לפעמים קורים דברים שאי אפשר לתקן.‬
‫עשית כמיטב יכולתך.‬
‫נכון.‬
‫תודה.‬
‫בשביל זה יש אחים גדולים.‬
‫היי.‬
‫סליחה, יקירתי.‬
‫היינו כל כך עסוקים בוויכוחים‬ ‫ששכחנו את הדבר הכי חשוב.‬
‫ולמרות שאנחנו לא מרגישים אותו דבר‬ ‫זה כלפי זה…‬
‫אנחנו אוהבים אותך מאוד. שנינו.‬
‫כן.‬
‫ואנחנו נעבוד על שיפור המצב. בסדר?‬
‫כי אם יכול להיות לנו משהו נפלא כמוך,‬
‫חייבת להיות שם עדיין אהבה.‬
‫ג'ול!‬
‫אימא!‬
‫אימא.‬
‫בני היקר.‬
‫מה עוללת?‬
‫מזל טוב, גברתי.‬
‫יש לך בן אמיץ.‬
‫עשית עבודה מצוינת.‬
‫תודה.‬
‫קפטן, יש לך רגע?‬
‫סלחי לי.‬
‫את האימא של הבחור הצעיר הזה?‬
‫כן.‬
‫וואו.‬
‫תודה.‬
‫הודות לבנך, בתי עדיין בחיים.‬
‫מה אוכל לעשות כדי להודות לך?‬
‫אין צורך.‬
‫יש.‬ ‫-לא, באמת.‬
‫אנחנו שמחים שהבת שלך בסדר.‬
‫יש משהו שאתה יכול לעשות.‬
‫ג'ול.‬
‫בבקשה.‬
‫אם זה נכון ש"חוכמה מגיעה עם הגיל",‬
‫הנכד הצעיר שלי‬
‫חייב להיות איש זקן קטן.‬
‫כמובן, זה בלתי אפשרי.‬
‫אבק.‬
‫יש כאן כל כך הרבה אבק.‬
‫אז אני מניח שפתגם אחר חייב להיות נכון…‬
‫בבקשה.‬
‫"לעולם אינך מבוגר מכדי ללמוד."‬
‫וזה בשבילך.‬
‫מקווה שתיהנו.‬
‫אני מצטערת שפקפקתי בך.‬ ‫את עושה עבודה נהדרת.‬
‫זה העודף שלך. תודה.‬
‫כן!‬
‫מוכנים?‬
‫וואו!‬
‫רגע, שכחנו משהו.‬
‫הקישוט לראש העץ!‬
‫הוא יפה כמעט כמו העץ של אבא.‬
‫אם לא תנקוט בפעולה,‬
‫ולא תעזור לאחרים,‬
‫שום דבר לא יקרה בעולם הזה.‬
‫החיים יהיו משעממים, איומים ונטולי אהבה.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫חג מולד שמח.‬
‫תרצה עוד אחד?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫בסופו של דבר, האם זה לא‬
‫כל מה שחשוב? אהבה.‬
‫היי.‬
‫בשבילך.‬
‫תודה. יפהפייה.‬
‫בחירה טובה. תאמיני לי.‬
‫האינטואיציה הנשית שלי לא נטשה אותי הפעם.‬
‫אני בטוחה בזה.‬
‫עכשיו, זה חג המולד.‬
‫מזל שהמוח הזקן שלי נזכר ברגע האחרון.‬
‫בוא הנה.‬
‫לחיים!‬
‫חג מולד שמח.‬
‫לחיים!‬
‫תרגום כתוביות: הדס הורנשטיין‬