Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX ÉS A DINGIE BEMUTATJA
Nem vagyok valami jó ebben,
de szeretnék mindenkinek köszönetet mondani.
A saját sütiboltom. Ez egy valóra vált álom.
Rátok és a sütiboltra!
És a drága menyemre!
Az ország legjobb sütisütőjére!
De az ön sütijei is finomak, Jantien asszony.
Illetve a lányomra, és erre az új…
hát, merész tervre!
És a világ legjobb anyukájára!
Jaj, kicsim!
És az év legcsodásabb időszakára!
Egészségünkre!
Odanézzenek! Oké.
Ezek a legfinomabb sütik, amiket valaha ettem.
Még a tavalyiaknál is jobbak.
Igen, és sokkal finomabbak, mint Jantien asszony sütijei.
Mögöttem áll, igaz?
Jaj, te!
Nem igaz!
Készen állsz?
Pontosan egy hetünk maradt, hogy összekészítsük az ajándékokat,
és elvigyük őket a világ minden tájára.
- Gyerekjáték, nem? - Oké.
Szia! Minden rendben?
Vársz valakire?
Apukám mindjárt itt lesz értem.
Jules vagyok.
Én pedig Marie.
Szia, Marie!
Tessék! Ez majd segít elütni az időt.
Visszamegyek, hogy segítsek nekik.
- Szia! - Szia!
Jules, hát itt vagy!
Nem láttad anyát? Sehol sem találom.
Anya?
Bárcsak itt lenne velünk, hogy megoszthassuk vele ezt a pillanatot!
Nekem is nagyon hiányzik.
Nem szoktad bánni?
Hogy találkoztál apával?
Ha sosem találkoztál volna vele,
akkor nem lennél ilyen szomorú.
Jules, ilyesmire ne is gondolj!
Persze, hogy nem bánom.
Annyi csodás pillanatunk volt együtt, és veletek is!
A világért sem változtatnék rajta.
Történnek dolgok, amiket nem lehet rendbe hozni.
De ettől még próbálkoznunk kell.
Ha nem tesszük, sosem érünk el semmit.
De ha próbálkozunk,
csodálatos dolgokkal gazdagodhat az életünk.
Mint az apukátok és ti ketten.
Vagy a saját sütiboltom.
Jules!
Ígérd meg nekem, hogy mindig mindent megpróbálsz!
Minden rendben?
Persze, semmiség.
Biztos?
Reggel segítek takarítani, de előbb el kell vinnem Fredet a munkába.
Tényleg, hol van? Azt hittem, ma este végre mindenkinek bemutatod.
Hogy magamra tereljem a figyelmet? Kizárt.
Olyan aranyos vagy!
Láttad ezt?
Igen, elfogyott a süti.
Férfiak.
Egy cseppet sem romantikusak. Ezt is nekem kell elintéznem.
Hol a pezsgő?
Hahó! Föld hívja Ellát!
MARIE-TÓL
„Télapónak.”
Kedves Télapó!
A nevem Marie.
A szüleim elváltak.
Többé nem akarják látni egymást.
Még az átadásomkor sem.
Így nevezik, amikor anyától apához megyek, aztán vissza.
Nem fázol?
Nem várhatnék odabent?
Ezt már megbeszéltük, kicsim.
Jól van.
Jövő héten találkozunk, oké?
És aztán együtt ünnepeljük a karácsonyt, rendben?
Szia, kicsim!
Néha egy ajándéknak érzem magam, amit folyton továbbadnak.
Angyalom, gyere, szállj be!
Régen együtt laktunk hárman a bevásárlóközpontban.
Apa ott a főnök.
JACOBS & FIA
A legfelső emeleten laktunk.
Még mindig ott lakunk.
Csak most már anya nélkül.
Szerencsére anya könyvesboltja még mindig itt van.
Így egy kicsit olyan érzés, mintha ő is itt lenne.
Akkor is, ha esténként a város másik felén lakik.
Kicsim, jössz?
Azt kívánom, hogy a szüleim újra együtt legyenek.
Elintéznéd nekem, kedves Télapó?
Tessék, ez az öné!
- Oké, de szeretnék rendelni ezret, jó? - Kösz, hogy eljött!
Szia, Jules! Holnap találkozunk, oké?
Holnap?
Jules megígérte, hogy segít lomtalanítani.
Elviszünk néhány régi játékot a hulladékgyűjtőbe,
és még pár másik helyre.
Oké, ezúttal miben mesterkedtek?
Mesterkedni? Mi? Semmiben.
Holnap találkozunk.
- Szia, nagyapa! Találtam… - Hagyd csak, fiam!
Már várnak ránk.
Végre elérkezett az év legjobb ünnepe!
Szeretet. Csakis erről szól a karácsony.
Szeretet a testvéreid iránt,
a családod iránt, a barátaid és az ismerőseid iránt.
Mindenki együtt ünnepli a karácsonyt.
Nincs is ennél szebb.
- Igen, és ezért… - Jules!
Jules, fiam!
Fogalmad sincs, milyen boldog vagyok…
hogy végre együtt elindulhatunk ezen az úton.
Gyerünk!
Irány az Északi-sark!
Alig várom!
Mindenki újra hallhatja a hangomat.
Kész van, Holger?
Hogy kész van-e?
Tudod, hogy mennyi munka regisztrálni 500 új alkalmazottat?
Bérkimutatások, munkahelyi biztosítás, nyugdíjbiztosítás…
Holger! Készen van?
Igen. Persze, hogy készen van.
Üdv újra itt, Télapó és Jules!
Most már ő is Télapó.
Micsoda?
Készen van?
Készen van.
Mi van készen?
- Itt van. - Megérkezett.
Mostantól együtt vagyunk a Télapó.
Apád nagyon büszke lenne rád.
Készen állsz. Bízz bennem!
Télapó vagyok?
Holger!
Lássunk munkához!
Mit csináljak?
Ja, igen.
Egy traktor Leonnak.
Egy kalózjelmez Jeanne-nak.
Egy trambulinpark Victornak.
Egy traktor Leonnak
Kettes sor, négyes polc
Nagyszerű, nem?
A legújabb szerzeményem.
Egy repülő Henrinek.
Egy medence szaunával Rachelnek.
És a kis Rachelnek…
„Egy medence szaunával.”
Egy medence szaunával?
Ez a lány tudja, mit akar.
Elég lesz.
Ideje elindulni az első körre.
SÜTI KISASSZONY
Jules át akart menni nagyapához.
Fogalmam sincs, miben sántikálnak.
Én nem is akarom tudni.
Anya, úgy örülök, hogy velünk voltál tegnap este!
A lányom saját üzletet nyitott.
Sosem hagynám ki.
De Suus…
- Biztosan menni fog? - Anya!
Ne haragudj! Csak egy kicsit aggódom.
Nagy dolog saját boltot nyitni.
És két gyerekkel, egyedül.
Sikeresek leszünk.
Oké.
- Mehetünk, Télapó? - Nyomás, Télapó!
Ez a sok por! Panaszlevelet fogok benyújtani.
Lássunk munkához! Tessék!
Várj!
Ő ott Andrei.
Minden évben megpróbál elcsípni a riasztórendszerével.
Látod?
De mindig túljárok az eszén.
Óvatosan!
- Kész vagy? - Igen.
Várj!
Kedves Andrei!
Talán majd jövőre. Üdvözlettel: Télapó.
Ez az!
- Azta! - Gyönyörű, nem igaz?
Lenyűgöző.
De miért nincs karácsonyfájuk?
Jules, ránk, a Télapókra, minden gyerek számíthat.
Mindegy, hogy van-e karácsonyfájuk, mind kapnak ajándékot.
Igen!
Ez az!
Igen. Megcsinálták.
Plusz papírmunka nélkül.
Ez plusz papírmunkát jelent.
- Ez simán ment. - Igen.
Ha így folytatjuk,
mindenki egy héttel korábban megkapja az ajándékát.
- Van még egy levelem. - A tiéd?
Nem, Marie írta. Azt kéri, hogy újra összehozzuk a szüleit.
Mi a baj?
Olyat nem teszünk, fiam.
Ezt meg hogy érted?
Pontosan úgy, ahogy mondtam.
Néha…
valamit, ami tönkrement…
nem lehet rendbe hozni.
De hát mindig az ellenkezőjét mondod.
Hogy bármit rendbe lehet hozni.
- Ezt nem, Jules. - Miért nem?
Van, ami nekünk se megy.
- Oké, de… - Elég!
Nem fog megtörténni, és kész.
Mi baja van?
Ne aggódj, majd lehűti magát.
Értitek? Lehűti magát?
Északi-sark?
Hagyjuk! Nincs humorérzéketek.
- Szép lett, nem? - Igen, nagyon.
- Helló! - Anya!
Szia, kicsim!
- Kész vagy? Kezdhetjük? - Nem is tudom.
- És ha senki sem vesz sütit? - Az is megeshet.
Hé! Te sütöd a világ legfinomabb sütijét.
- Lesznek vásárlók. - Kedves tőled.
BEVÁSÁRLÓKÖZPONT
Tudom.
Nem kellett volna rákiabálnom.
Nem tudja…
Nem érti, miért tettem.
Akkor miért nem mondod el neki?
Kizárt.
Nem lehet, Assa.
Jules sosem tudhatja meg. Soha.
Jules! Figyelj, Jules!
Tudjuk, mi az ilyen levelek sorsa.
De sosem árulhatod el, hogy elmondtuk neked!
Soha.
Ha rájön, karácsonyfadíszt csinál belőlünk.
Vagy elküld a Déli-sarkra,
mint egy ajándékot, piros masnival a tetején.
Jaj, ne!
Ott csak pingvinek élnek.
- Ők nem tudják kinyitni az ajándékot. - Nem.
Jaj, ne! Örökre a dobozban fogok ragadni.
Soha többé senki sem fogja hallani a hangomat.
Oké, Jules, nyomás!
Az asztalon lévő dobozban van a kulcs a…
Micsoda?
„Ezúton a szavamat adom,
és kijelentem, hogy a kulcsot a saját felelősségemre használom,
és hogy a Claus & Co. vállalat
nem vonható felelősségre semmilyen bekövetkező balesetért,
továbbá az esetleges következmények vagy elbocsátások ellen…
fellebbezésnek helye nincs.” Pont.
Jó lesz az.
Akkor írd alá!
Jól van.
És ő is.
- Valahol van egy zár. - Igen.
Ez az!
Én be vagyok biztosítva.
Hűha!
Ez meg mi?
Gyerünk, menj beljebb!
Jules!
A folyosó végén menj le a csigalépcsőn,
és keresd a harmadik szekrényt balra!
Hová tűnt mindenki?
Holger, hol vannak a többiek?
Az Ajándékok Csarnokában, hol máshol?
Jó sokáig fog keresgélni!
Itt vannak a megválaszolatlan levelek.
„Kedves Télapó!
A szüleim összevesztek, és nem akarják látni egymást.
Kibékítenéd őket? Az lenne a legjobb karácsonyi ajándék.”
„Kedves Télapó! Anyukám beleszeretett valaki másba.
El tudod érni, hogy újra beleszeressen apukámba?”
Miért nem válaszolt ezekre?
Nem tudjuk.
Mindig azt mondja, hogy a karácsony a szeretetről szól,
de már nem hisz benne.
Mégis mit műveltek?
Hogy merészelted, Jules?
Turkáltál Télapó dolgai között?
És ti ketten? Szégyelljétek magatokat!
Hogy mutathattátok meg neki azt a termet?
Miért nem törődik azokkal a levelekkel? Télapóként nem ez a dolga?
Elvileg most már te vagy a Télapó, Jules.
Oké, akkor majd én megoldom. Kibékítem Marie szüleit.
Tudtommal az áll a szabályzatban, hogy karácsonyi ajándékokkal foglalkozunk.
Nem házassági tanácsadással.
Nem lehet olyan nehéz újraegyesíteni egy családot.
Nem olyan könnyű, mint hiszed, kölyök.
De, igen. Most már én is Télapó vagyok. Eldönthetem, mit csinálok.
Jules…
Télapóként az a dolgom, hogy kéréseket teljesítsek.
Elég nagy különbség van
az ajándékosztás és a családok újraegyesítése között.
De hát erről szól a karácsony. A barátokról és a családról.
Az sokkal fontosabb, mint az ajándékosztás.
- Meg kell próbálnom! - Jules, miért olyan fontos ez neked?
Mert nagyapa mindig azt mondja, hogy a karácsony a szeretetről szól,
és szeretném, hogy újra higgyen benne.
És… mert…
az én családom sosem lesz újra teljes.
De más családja talán még lehet.
Hát, talán átírhatjuk a szabályzatot. Most az egyszer.
Végül is most már ő is Télapó.
Úgy értem, igazából mostantól az ő parancsait is teljesítenünk kell.
Oké, rendben.
Holnap segítünk. Először ki kell találnunk egy tervet.
Jaj, a szívem!
Hát itt vagy!
Jules, fiam!
Sajnálom.
Nem kellett volna kiabálnom.
Én is sajnálom. Nem kellett volna erőltetnem.
Örülök, hogy megérted.
Végül is a Télapónak csak egy feladata van.
Ajándékokat osztani.
- Szia, anya! - Szia!
- Voltak vásárlók? - Csak öt.
Öt? Az nem is rossz.
Nemrég nyitottál.
Hát, én többre számítottam.
Talán ott kellett volna maradnom a sütigyárban.
Mindig is saját sütiboltról álmodtál.
Egy bölcs ember egyszer azt mondta, ha nem próbálkozol, semmit sem érsz el.
De ha próbálkozol…
Hát, remélem.
- Szia, Jules! - Szia!
- Anyukád elengedett? - Persze.
Örül, hogy ilyen jól a gondodat viselem.
Akkor előttünk az egész nap,
hogy ajándékokat osszunk.
- Itt meg mi történt? - Sajnálom, Télapó, én…
Szellőztetni akartam, és kinyitottam a bejárati ajtót.
Ez aztán remek ötlet volt!
Jót akart.
- De kedves tőled, Holger! - Semmi kedves nincs ebben.
Minden dolgozónak joga van egy órányi friss levegőhöz.
Gyere, Jules, rakjunk rendet!
Kösz szépen!
Gyerünk!
Óvatosan!
Köszönöm!
Most!
Gyerünk, fiam, sietnünk kell! Még végig kell mennünk Amerikán!
Oké. Csináljuk úgy, mint tavaly?
Te olvasod a leveleket, én összegyűjtöm az ajándékokat?
A levélolvasás csak ücsörgés.
Ez ismerősen hangzik. Én is ilyen voltam fiatalon.
Jól van, fiam, akkor te menj le!
- Igen, oké. - Majd én elolvasom a leveleket.
Köszönöm, Assa!
- Háromra érted jövök, oké? - Nem jobb, ha nálam marad a hógömb?
Nem, ha Télapó használni akarja, és nem találja, lebukunk.
Ikka és Gunna segít visszarakni úgy, hogy Télapó ne vegye észre.
Ne aggódj, Assa! Nem fogod megbánni.
Nagyon remélem.
- Később találkozunk. - Viszlát később!
Ikka?
Ikka! Gunna! Gyerünk már!
Jól van.
Ez az!
Tudom, minden megváltozott.
De gondoskodom róla, hogy csodás karácsonyunk legyen.
Oké?
Mit kérsz karácsonyra?
Bármit választhatsz.
Anya jöjjön vissza!
Marie…
Az nem fog megtörténni.
Miért nem?
Azért, mert…
anya és apa…
nem jönnek ki jól.
Néha történnek olyan dolgok, amikről senki sem tehet.
Anya és apa régen olyanok voltak…
mint a bors és a só.
Vagy az olaj és az ecet.
Az eper és a tejszínhab.
Tökéletesen kiegészítettük egymást.
De most? Most…
Inkább tűz és víz vagyunk.
Érted, hogy értem?
Jacobs úr, van egy perce?
Caro, most komolyan?
Kértem, hogy mondjon le mindent. A lányommal vagyok.
A könyvesboltról van szó.
Drágám, apa mindjárt visszajön, oké?
Oké.
Tine és én úgy döntöttünk, jobb lesz, ha bezárja a könyvesboltot.
Pár napig karácsonyi vásárt tartunk, hogy adakozzunk Marie iskolájának.
Ma Tine dolgozik az egyik standnál, én pedig holnap.
Megígérte, hogy amint végzett, bezárja a boltot.
Rendben?
- Oké. - Oké.
Marie?
MIKULÁSPOSTA
- Mit kerestek itt? - Mit keresünk itt?
- Nyilván segíteni jöttünk. - És shoppingolni.
Nem szabadna itt lennetek. Mi van, ha valaki meglát titeket?
Minden rendben?
Igen, persze.
- Mi van a hátizsákodban? - Semmi.
Esküszöm, semmi.
- Semmi? Gyerünk, add ide! - Nem.
Ha elloptál valamit, nagy bajban leszel.
Jól van.
Marie?
Vissza a táskába! Nehogy meglássanak titeket!
Mindjárt jövök.
Rajta, gyí!
Marie!
Marie, várj!
Marie!
- Elment? - Igen.
- Azt hiszem. - Ez az! Juhú!
Shoppingoljunk!
Várj egy percet!
El sem hiszem, hogy ezt mondom.
De egy árva lélek sem vehet észre minket!
- Igen, igazad van. - De hogy csináljuk?
ÜZLETVEZETÉS KEZDŐKNEK
Hogy van Noor?
Jól, levelet ír a Télapónak.
Mi a helyzet itt?
Tudtam előre. Nem volt jó ötlet.
Igen? Akkor miért vagy még itt?
Ha csak kritizálni tudsz, menj innen!
Ugyan, Suus! Csak segíteni akarok.
Ezt nem nevezném annak.
Az emberek a bevásárlóközpontban veszik a sütit és minden mást.
Sokkal egyszerűbb, mint eljönni egészen idáig, a boltomba.
Akkor érjük el, hogy itt akarjanak sütit venni!
Marie?
- Marie? - Hagyj békén!
Menő ez a hely.
Örülnék egy ilyen szobának.
Hogy elbújjak az idegesítő kishúgom elől.
Gyakran jössz ide?
Csak mióta a szüleim elváltak.
Innen látom anyukám házának a tetőjét.
Mindig égve hagy egy lámpát a padláson,
hogy olyan legyen, mintha együtt lennénk.
Szeretnéd, ha újra együtt lennének?
Nem fog megtörténni.
Soha többé nem akarnak találkozni.
És ha elérjük, hogy kénytelenek legyenek?
Ha elég időt töltenek együtt,
talán eszükbe jut, hogy miért szerették egymást.
Ki kell találnunk valamit, ami összehozza őket!
Imre egy társasjátékot szeretne.
Assa! Mi a helyzet odalent?
Minden rendben. Minden a terv szerint halad.
Jules nagyon belejött az ajándékok összegyűjtésébe.
Remek.
- Hol van a hógömb? - Odalent.
Nem találom Ikkát és Gunnát, és egyedül nem bírom felemelni.
Gyere, Gunna!
Helló, tigris!
- Szia! - Ikka, én hasonlítok Barbie-ra.
Hagyjuk már!
Helló! Nagyon tetszik a szerelésed.
Mit szólsz…
Pápá!
Ott van az elsősök tanárnője, Elly néni.
Vegyetek isteni ragacsos vattacukrot, hogy segítsetek az iskolának!
Ő pedig Mireille néni, a harmadikosok tanára.
Ő kell nekünk.
Oké. Tudod, mit kell tenned?
Szuper.
- Noah és Charlotte! - Üdv!
Önök a gofris standnál lesznek, három órától.
- A másodikon van. Rendben? - Köszönjük!
- Csókolom, Mireille néni! - Marie!
- Jöttél segíteni? - Igen, és köszönök anyunak.
Megnézhetem a beosztását? Elfelejtettem, mikor jön.
Persze, nyugodtan nézd meg!
Tetszett látni a karácsonyfát?
Igen, gyönyörű, nem igaz?
Melyik gömbdíszt tartja a legszebbnek?
Melyik szerintem a legszebb? Az ott.
- Tessék! - Köszönöm!
Ma délután szórólapokat osztogatunk a bevásárlóközpontban.
És?
Sütiket is. Ez az!
Ez fantasztikus ötlet.
Várjatok! Nem mehetek el. Nyitva az üzlet.
Ugyan már, Suus! Majd én itt maradok.
Igen.
Sajnálom, drágám. Igazad volt.
Nem segítek azzal, hogy folyton csak nyaggatlak.
Biztos nem olyan nehéz vezetni a boltot.
Persze, nem nehéz.
Osszuk ki a szórólapokat!
- Szórólapokat? Hol? - A bevásárlóközpontban.
Mindenkinek megmutatjuk, hogy muszáj eljönniük anyu boltjába.
Ez nagyszerű ötlet.
Megyek, elkészülök, és kerítek még valakit.
Tudom is, hogy kit.
Köszönöm!
De Jonghe asszony!
Épp időben.
Az exférje megváltoztatta a beosztását. Ő is mostanra van beírva.
Vajon mikor írta át?
Szép dolog, hogy megteszik ezt a lányukért.
- Elismerésem. - Igen.
Jacobs úr! Hahó!
De Jonghe asszony! Örülök, hogy látom.
Nem látta a lányomat? Sehol sem találom.
Tessék?
Két napig van nálad, és elvesztetted?
- Nem vesztettem el. - Akkor mi az, hogy nem találod?
Marie jól van.
Egy perce láttam az egyik standnál.
Jacobs úr, örülök, hogy átírta magát mostanra.
Elég sok vásárlónk lesz.
Parancsol? Nem írtam át magamat.
Nem?
Be van írva a következő műszakra
- Vattacukrot árul Tinével és Ellyvel. - Igen, de…
- Stevennek hívják, nem? - Ez nem az én írásom.
Hát, itt akkor is ez áll.
Ez az!
Luc kosárlabdát szeretne.
Hé! Hahó!
Pipa.
Mindjárt…
Mindjárt három óra.
Kész a következő lista. Leviszem nekik.
Jövök, megnézem, hogy van Jules.
Elég goromba voltam vele.
Pedig mindent megtesz, amit tud.
Igen, nagyon igyekszik.
Mit mondtál, Holger?
Semmit. Csak azt, hogy jobb, ha hagyjuk dolgozni.
- Már négy zsákkal le vannak maradva. - Az hogy lehet?
Azért, mert…
Holger túl lassan gépel.
Holger!
Jól van, akkor nem zavarom őket.
„Holger túl lassan gépel.” Egyedül én gépelek.
Ti vagytok lemaradva, de én gépelek lassan.
Oké.
Biztosan menni fog.
Tetszik, hogy retró, de nem túl felhasználóbarát.
Anya, nem retró a pénztárgép, csak régi.
Régi… Úgy érted, középkori.
Nálad nem öregebb. Akkor te mi vagy, dinoszaurusz?
Hé!
Helló!
Ez lesz rajtad a bevásárlóközpontban?
Rajtad meg ez?
Hát persze! Sütit fogok árulni.
Oké, Jet, mit tervezel?
Semmit.
A sütikért jöttem, amiket árulni fogok.
Vedd fel az új sáladat!
És van az a parfümöd, aminek finom virágillata van.
Fújd be magad vele!
Elly?
Megkérnéd Tinét, hogy adja ide nekem a pálcikákat?
Tine, kérlek, odaadnád a pálcikákat?
Tessék!
- Tessék! - Köszönöm, Elly!
Elly, megkérnéd Tinét, hogy rakjon bele még több ételszínezéket?
Tine, raknál bele még több ételszínezéket?
Még több ételszínezék. Kész.
És Elly, megkérnéd Tinét, hogy…
Ide figyeljetek!
Ez a játék itt véget ér.
Mit fog gondolni a lányotok?
Vattacukrot készítünk, ami ragacsos.
Édes és elolvad a szánkban.
Rózsaszín és romantikus.
Mint a bors és a só,
az olaj és az ecet, az eper és a tejszínhab.
Akkor a legfinomabb, ha együtt esszük.
Jó így a színe?
Igen, tökéletes.
Ez az! Együtt nevetnek.
Tudtam.
Boldog karácsonyt!
Ikka? Gunna?
Mennem kell.
De még tart a műszakunk.
Ez fontosabb.
Mindig minden fontosabb.
Látod, Elly? Erre gondolok.
Tine, mi bajod?
Mi bajom? Együtt kellene…
- Annyit mondtam, hogy dolgoznom kell. - Mint mindig.
Mert fontos a munkám.
- Mindennél fontosabb. - Drágáim!
Hagyd csak, Elly!
Egyszerűen nem értjük meg egymást. Már hosszú ideje.
Elly, örülök, hogy megismertelek.
Patkány! Ott szalad!
- Oké, most mit tegyünk? - Nem tudom.
Gyere!
- Hogy jutunk ki innen? - Honnan tudjam?
Kapaszkodj!
Fékezz!
Tudtam.
Ha itt maradunk ülve, minden rendben lesz.
Komolyan mondom…
Ez meleg helyzet volt.
Ettől a sok olvasástól megszomjaztam.
Mit keres ott a teáskannám?
Várjunk csak! Hol van a hógömböm?
Gyerünk, Jules! Könyörgöm, siess!
Assa?
Elkéstünk.
Assa, mi folyik itt?
Mit keres itt a hógömböm?
És hol van Jules?
Assa!
Ha Télapó észreveszi, hogy nem vagyunk a csarnokban…
- Száműz minket a Déli-sarkra. - Igen.
Fáj, ha felfal egy jegesmedve?
- A Déli-sarkon nincsenek. - Micsoda mázli!
Az Északi-sarkon élnek.
- Nem! - De.
- Ti meg miről beszéltek? - Télapó ki fog nyírni minket.
Dehogyis! Ha látja, mit tettünk Marie szüleivel, büszke lesz.
- Gondolod? - Biztosan.
Oké, és most?
Vissza a plázába!
Nem tudunk hová menni. Anya azt hiszi, nagyapával vagyok.
- Télapó kinyír minket. - Igen.
Dehogyis! Nagyapáról van szó.
Pontosan.
Marie!
Tegyünk mindenhová csapdákat!
- Gyere velem! Most rögtön! - Miért?
Ne! Miért?
Engedj el! Marie-nak szüksége van rám.
Nem, nekem van szükségem rád.
A karácsony most már a te felelősséged is.
Igen? Ha olyan jó Télapó vagy, miért nem teszed a dolgod?
- Azt teszem. - Nem válaszolsz a levelekre.
- Milyen levelekre? - A titkos szobában lévőkre.
Amik a szeretetről szólnak. Nem pont az a lényeg?
Jules!
Néha történnek olyan dolgok az életben, amiken senki sem tud változtatni.
Még Télapó sem.
Télapó bármire képes, ha próbálkozik.
Bebizonyítom.
Nézzétek, ki van itt!
- Micsoda véletlen! - Helló!
Hogy érted? Te hívtál ide.
Nem, nem ma hívtalak ide.
De ha már itt vagy, épp szórólapokat akarunk osztani.
- Segítesz? - Igen, persze.
Oké.
Noor, Ella és én azon az oldalon leszünk.
Ti ketten pedig itt maradtok. Oké?
Jet, biztosan szabad ezt? Elvégre a konkurencia vagyunk.
Nem lesz gond.
Hova mész?
Marie-hoz.
Muszáj…
Egyetlen dolgot muszáj most tenned: megtölteni a zsákokat ajándékokkal,
amíg én felolvasom a leveleket Holgernek,
aki utána utasításokat ad neked.
Most ez a feladatunk, Jules.
Télapó sehová sem engedi Jules-t.
Ha így folytatja, Jules meg fogja utálni a karácsonyt.
Ezt nem hagyhatjuk.
Ki kell találnunk, hogyan tudna Jules meglógni anélkül,
hogy Télapó észrevenné.
Oké.
Nem. Megvan!
Támadt egy ötletem.
A világ legfinomabb sütijei várnak Süti Kisasszonynál!
Tessék! A legfinomabb sütik a világon.
Tessék!
Parancsoljon!
Jól alakul, nem?
Igen, milyen izgalmas!
- Kérsz egy sütit? - És egy szórólapot?
Azt hiszik, nem látjuk őket?
Miért leselkednek utánunk?
Gondolod, hogy…
Ezért kellett iderohannom a bevásárlóközpontba?
Ezért kellett felvennem ezt a sálat, és befújnom magam a virágos parfümmel?
Hívjak erősítést?
- Igen. - Oké.
Tessék! A legfinomabb sütik a világon.
Tessék! A világ legfinomabb sütijei.
Kér egy szórólapot?
Köszönöm!
A legfinomabb sütik.
Egy baba Emeliennek
Tízes sor, hetes polc
Nem hittem, hogy hiányozni fog Gunna.
Hol van Gunna?
Elment mosdóba.
Én helyettesítem.
Oké, Jules. Tízes sor, hetes polc. Nyomás!
Egy baba Emeliennek?
Nem kaptunk ilyen levelet.
Dehogynem!
Emelien…
Egy verseny…
Nem, egy baba. Így van.
Távirányítóval.
Oké. Nem emlékszem rá.
Nem csoda.
Jules!
Ne ijedj meg! Kieszeltem egy tervet.
- Menj! - Nem, te menj!
- Fej vagy írás? - Oké.
Ha fej, te mész.
Ez az!
Örülök, hogy megismerhettelek.
Nem hiszem el.
Ikka!
Most végeztem a biztosítási papírokkal.
- Ikka? - Nyomás!
Segítség! Beragadtam.
Nem tudok kijutni. Segítség!
Jules…
Siess, gyorsan!
Jules, fiam, gondold meg, mit teszel!
Vagy teszed a dolgodat…
vagy soha többé nem jöhetsz vissza!
Rendben. Megteszem, amit kell.
Segítek Marie-nak.
Jules!
Kér egy szórólapot?
Tessék! A világ legfinomabb sütije.
Ez az, mindjárt!
Ez az!
Helló!
Szia!
Igazából tudtam.
- Végig tudtam. - Tényleg?
Igen, tényleg.
A szórólapozást csak azért találtam ki, hogy végre elmondd nekünk.
Hát, bejött. Jet, ő itt Fred, a párom.
Fred, ő itt Jet, a Muffin Királynő.
Hát persze!
- Örvendek! - Én is.
Marie, itt vagy?
Nem sikerült.
Anya és apa megint veszekszenek.
Talán újra kibékülnek.
Anya épp kiüríti a könyvesboltját.
Még nincs minden veszve, hidd el! Láttad, hogy mosolyogtak egymásra.
Még mindig szeretik egymást, tudom.
Akkor miért veszekszenek tovább?
Nem tudom.
Én is gyakran veszekszem a húgommal, de attól még szeretem.
Ígérem, megtalálom a módját, hogy újra összehozzam őket.
- Hogy merészelik? - Mi?
Idejönnek reklámozni a saját üzletüket.
Ráadásul engedély nélkül. Tűnjenek el, vagy hívom a rendőrséget!
- És vigyék innen ezt a szemetet! - Micsoda? Szemetet?
- Anya? - Jules?
Jules, megkérdezem újra. Miért voltál a bevásárlóközpontban?
Úgy volt, nagyapával leszel.
Mi folyik itt? Mit műveltek?
Gyerünk, Jules, mondd el! Nem szeretem, ha titkolózol.
- Igen? De nektek szabad titkolózni? - Hogy érted?
Mi történt nagyapával? Miért nem hisz a szeretetben?
Sajnálom, de én nem mondhatom el.
Látod? Én mondjak el mindent, de ti titkolózhattok.
Hagyjuk!
Télapó?
Felejtsd el, Assa!
Már eleget tettél.
Szeretném, ha elmennétek.
- Micsoda? - Télapó!
Már nincs értelme.
Mindennek vége.
Jules egyértelműen nem akar Télapó lenni.
De, igen. Persze, hogy akar, csak a saját szabályai szerint.
- Így van. - Nincs azzal baj, nem? Még fiatal…
Ha én elmegyek…
mindennek vége.
Nem írok felmondólevelet 500 embernek. Felejtsd el!
Kizárt dolog. Gyerünk, menjünk!
Nyugalom, Holger!
Télapó…
Oké, segítünk Marie-val, hogy visszajöhess az Északi-sarkra.
Ha nem viszed el mindenkinek az ajándékokat karácsony este,
Télapó lehúzza a rolót, és az túl sok papírmunkát jelent.
- Nem fogom bevállalni. - Most rögtön?
Nem, majd nyáron.
Komolyan mondom…
Mindenki a helyén?
- Ikka? - Igen.
VEZÉRLŐTEREM
Te is, Holger?
MAGASFESZÜLTSÉG
Holger, a helyeden vagy?
- Igen. - Rendben.
Siessen! Valami történt Marie-val.
Honnan ismered Marie-t?
- Az nem fontos. - Mi történt vele?
A szobájában van. Gyorsan, siessen!
Oké, Ikka, indulj!
Elkapták a patkányt?
Ott van!
Ott van. Kapják el!
Állítsák meg! Gyere ide!
Gyere ide! Kapják el!
Fogják meg azt az undorító állatot!
Gyere csak ide!
Most!
Gyerünk, siess, Holger!
Nem megy. Túl nehéz a kar.
Muszáj lesz.
Oké, persze.
Gyerünk, csinálj valamit! Most vagy soha.
Nem egyszerű.
Megcsináltam, sikerült.
- Segélyközpont. - Küldjenek segítséget!
A liftben ragadtunk, és a lányunk bajban van.
Rendben, asszonyom, egy pillanat!
Hahó?
- Hall engem valaki? - Apu?
Te vagy az?
Jules, mit tettél?
Onnan nem sétálhatnak el.
- Mi? - Mi?
A liftben vannak?
Úton van a segítség.
Oké, rendben.
Már jönnek.
Nem hittem, hogy Marie ilyet tenne.
Akkor figyelj rá jobban, amikor veled van!
- Ezt hogy érted? - Szerinted?
Megígérted.
Marie? Ezt nem úszod meg, kisasszony! Szobafogságot kapsz.
Nem sikerült.
Marie?
Hallottad?
Igazad volt, nagyapa.
Sajnálom.
Télapó sem képes mindenre.
Nem megmondtam, hogy ne gyere vissza?
- Nagyapa… - Menj haza!
Vagy Marie-hoz.
Ő sokkal fontosabb neked a karácsonynál.
Te meg honnan jössz?
Odafent voltál.
Jules, elegem van.
Nem vagy nagyapával, hazudsz.
Ha nem bízunk egymásban, mi marad nekünk?
Télapó?
Télapó!
Noël!
Jól nyisd ki a füled!
Komolyan duzzogni fogsz, mint egy kisfiú?
Jules-t is el akarod veszíteni? Ez a terv?
Kérlek! Könyörgöm, ne kövesd el ugyanazt a hibát!
SAJNOS ZÁRVA VAGYUNK
Jules?
Nem bánod, ha leülök?
Szeretnék elmesélni valamit.
Réges régen…
a nagyanyád és én szörnyen összevesztünk.
Napról napra rosszabb lett.
Engem hibáztatott azért…
mert túl sokat voltam távol.
Azért, mert… túlságosan belemerültem a munkámba.
Télapóként?
Az volt a baj, hogy ő nem tudott róla.
Nem tudta, hogy én vagyok a Télapó, és nem mondhattam el neki,
mert meg voltam róla győződve, hogy nem szabad megtudnia.
És ez hiba volt.
Ma felnyitottad a szememet, fiam.
Persze tovább kellett volna próbálkoznom.
Minden apró részletet el kellett volna mondanom.
Nevetett volna az egészen. Talán még segített is volna nekem.
Mi történt a nagyival?
Egyre jobban eltávolodtunk egymástól.
És soha többé nem beszéltünk róla.
Aztán végül…
meghalt.
Csendben, egyedül.
Kudarcot vallottál…
akárcsak én.
Egyáltalán nem vallottál kudarcot, fiam.
Legalább megpróbáltad.
Nem sikerült.
És Marie?
Anya is dühös rám.
Nagyon szeretnék jó Télapó lenni, őszintén.
És jó gyerek.
De egyik sem megy.
De hát csodálatos gyerek vagy!
És csodálatos Télapó leszel.
- Nem tudhatod. - Dehogynem.
Napról napra egyre jobban…
az apádra emlékeztetsz.
És ő csodálatos apa volt.
És a legjobb Télapó valaha.
Csak…
változtatnod kell a stratégiádon.
Mi Télapó leghatékonyabb fegyvere?
Az ajándékok.
De mindig azt mondom, hogy nem az ajándékok számítanak igazán.
Attól függ…
hogy mit kezdesz velük.
Jules!
Ő Jack.
Azt írta a levelében, hogy nincsenek barátai.
Kedves Jack!
Kapcsolj a hármas frekvenciára,
és menj ki az erkélyre!
Halló? Itt Jack. Hall engem valaki?
- És most? - Türelem, fiam!
Igen, hallak.
Már látlak.
Milyen ajándék segíthetne újra összehozni Marie szüleit?
- Vissza kell mennünk! - Oké.
Úgy örülök, hogy megtaláltalak!
Ez tök jó móka.
Bízz bennem! Még egyszer utoljára.
Kérlek!
Ugye csak viccelsz?
- Ez Marie egyik trükkje? - Gondolom, nem tudom.
A napokban nálad van.
Azt akarod mondani, hogy én vettem rá?
Ki mástól tanulta volna el a cselszövést?
Füllenteni meg az anyjától tanult.
Hagyjátok abba! Tudom, hogy rossz gyerek vagyok!
- Marie! - Kicsim, várj!
Hogy képesek ennyit vitatkozni?
Marie a legszebb ajándékuk.
Körbenézel itt? Én megnézem a lakásban.
Oké.
- Tényleg azt reméltem, hogy… - Tudom.
Megpróbáltad.
Mi mást tehetsz még?
Néha…
Nem lehet változtatni a dolgokon, tudom.
Így igaz, de nem ezt akartam mondani.
Néha elég elvetni egy magot.
Légy türelmes, fiam! Türelem!
Marie?
Angyalom?
ISTEN HOZOTT
Marie?
Caro, nem látta Marie-t?
Nem, sajnos nem láttam.
Nem látta Marie-t?
Megint elvesztették? Sajnálom, nem.
- Sehol sem találom. - Keressük meg együtt!
Csak ezt ne!
Egyszer bementem egy lakásba,
ahol egy idős hölgy egy öntöttvas ágytállal várt.
Ott állt készenlétben. Azt hitte, hogy betörő vagyok.
Hová mennek?
Talán a bevásárlóközpontba?
Jules!
Nem tudod, hol van Marie? Nem találjuk.
- Mi történt? - Tűz van.
Ha tudod, hogy hol van, áruld el!
- Azt hiszem, tudom, hogy hol van. - Jules!
Marie!
Gyorsan! Befelé!
Itt vannak! Gyertek!
- Marie, kicsim! Marie? - Jules!
Jól vagy? Minden rendben?
Nyomás!
Sajnálom, Marie.
Azt hittem, hogy menni fog, de nem tudom újra összehozni a szüleidet.
Van, amit nem lehet helyrehozni.
Mindent megtettél.
Ez igaz.
Köszönöm!
Erre valók a nagy tesók.
Hé!
Sajnáljuk, szívem.
A sok vitatkozásban elfelejtettük a legfontosabb dolgot.
És habár már nem érezzük ugyanazt egymás iránt…
Téged nagyon szeretünk. Mindketten.
Így van.
És dolgozni fogunk rajta, hogy jobb legyen a helyzet, oké?
Mert ha ilyen csodás lányunk van, biztosan rejlik még valahol némi szeretet.
Jules!
Anya!
Drága fiam!
Miféle dolgokat művelsz?
Gratulálok, asszonyom!
Nagyon bátor fia van.
Kiváló munkát végzett.
Köszönöm!
Kapitány, van egy perce?
Elnézést!
Ön a fiatalember anyja?
Igen.
Hűha!
Köszönöm!
A fia megmentette a lányom életét.
Hogyan köszönhetném meg?
Nem szükséges.
- Dehogynem! - Nem, tényleg nem.
Örülünk, hogy jól van a lánya.
- Nekem van egy ötletem. - Jules!
Tessék!
Ha igaz, hogy a bölcsesség a korral jár,
akkor az unokám
titokban egy kis öregember.
Persze, ez lehetetlen.
A por.
Túl sok itt a por.
Azt hiszem, inkább az a másik mondás igaz…
Parancsoljon!
Sosem vagyunk túl öregek a tanuláshoz.
Ez pedig az önöké.
Jó étvágyat!
Sajnálom, hogy kételkedtem benned. Remek munkát végzel.
Tessék, a visszajáró! Köszönöm!
- Ez az! - Igen!
Készen álltok?
- Várjatok, valami még hiányzik! - A csúcsdísz.
Majdnem olyan szép, mint apa fája.
Ha nem próbálkoznánk,
és nem segítenénk másoknak,
akkor semmi sem történne a világon.
Az élet unalmas és szörnyű lenne, és nem létezne a szeretet.
Szia! Hogy vagy?
Boldog karácsonyt!
- Kérsz még egyet? - Igen, köszönöm.
Elvégre…
nem ez az egyetlen dolog, ami igazán számít?
A szeretet.
- Üdv! - Helló!
Szia!
Ezt önnek hoztam.
Köszönöm! Gyönyörű.
Jó választás. Higgy nekem!
Ezúttal nem hagyott cserben a női megérzésem.
Biztos vagyok benne.
Ez a valódi karácsony.
Szerencsére még a vén fejemmel is időben emlékeztem rá.
Gyere ide!
Egészségünkre!
Boldog karácsonyt!
Egészség!
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka