Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX ȘI DINGIE PREZINTĂ
‎Nu mă pricep prea bine la asta,
‎dar vreau să vă mulțumesc tuturor.
‎Propriul meu magazin de fursecuri. ‎E un vis devenit realitate.
‎Pentru voi și pentru magazin!
‎Pentru draga mea noră,
‎cea mai bună cofetăreasă din zonă.
‎Și ale dv. sunt bune, dră Jantien.
‎Pentru fiica mea și pentru acest plan
‎nou și îndrăzneț.
‎Și pentru cea mai bună mamă din lume.
‎Draga mea!
‎Și pentru cea mai minunată perioadă.
‎Noroc!
‎Ia te uită!
‎Sunt cele mai bune fursecuri ‎pe care le-am mâncat.
‎Mai bune decât anul trecut.
‎Mult mai bune decât ale drei Jantien.
‎E în spatele meu, nu?
‎Tu!
‎Nu!
‎Ești pregătit?
‎Avem o săptămână ‎ca să pregătim toate cadourile
‎și să le livrăm în toată lumea.
‎- Floare la ureche, nu? ‎- Desigur.
‎Hei! E totul în regulă?
‎Aștepți pe cineva?
‎Vine tati și mă ia.
‎Eu sunt Jules.
‎Eu sunt Marie.
‎Bună, Marie!
‎Poftim! Ca să treacă timpul mai ușor.
‎Mă întorc înăuntru, ca să ajut.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Jules, aici erai.
‎Știi unde e mama? Nu o găsesc.
‎Mamă?
‎Mi-aș dori să fie aici, ‎ca să împărtășim asta cu el.
‎Și mie mi-e tare dor.
‎Regreți vreodată?
‎Că l-ai cunoscut pe tata?
‎Poate, dacă nu-l întâlneai,
‎nu mai erai așa de tristă acum.
‎Jules, nu gândi așa!
‎Desigur că nu regret.
‎Am petrecut momente grozave împreună.
‎Și vă am pe voi.
‎Nu aș fi vrut să ratez așa ceva.
‎Uneori, se întâmplă lucruri ‎pe care nu le poți controla.
‎Dar tot trebuie să te străduiești.
‎Căci, altfel, nu vei reuși nimic.
‎Dar, dacă te străduiești, ‎se pot întâmpla lucruri minunate.
‎Ca tatăl tău, ca voi doi.
‎Sau ca magazinul meu.
‎Jules,
‎promite-mi că te vei strădui mereu!
‎E totul în regulă?
‎Da, nu e nimic.
‎Sigur?
‎Te ajut să faci curățenie de dimineață, ‎dar trebuie să-l duc pe Fred la muncă.
‎Da. Unde e?
‎Am crezut că-l vei prezenta tuturor azi.
‎Ca să-ți stric petrecerea? În niciun caz.
‎Ești un scump.
‎Ai văzut?
‎Da, nu mai avem fursecuri.
‎Bărbații.
‎Nu sunt deloc romantici. ‎Tot eu trebuie să mă ocup.
‎Unde e șampania?
‎Alo! Pământul către Ella?
‎DE LA MARIE
‎„Pentru Moș Crăciun”.
‎Dragă Moșule,
‎mă numesc Marie.
‎Părinții mei au divorțat.
‎Nu vor să se mai vadă.
‎Nici în timpul transferului.
‎Așa se numește când merg ‎de la mama la tata și înapoi.
‎Îți e cald?
‎Nu pot aștepta înăuntru?
‎Am discutat despre asta, dragă.
‎În regulă.
‎Pe săptămâna viitoare, da?
‎Vom sărbători Crăciunul împreună, da?
‎Pa, scumpo!
‎Uneori, mă simt ca un cadou dat ‎de la unul la altul.
‎Îngerașul meu. Haide, urcă!
‎Noi trei locuiam în centrul comercial.
‎Tati e proprietarul.
‎JACOBS ȘI FIUL
‎Locuiam la ultimul etaj.
‎Încă o facem.
‎Dar fără mama.
‎Din fericire, mama încă are librăria aici.
‎Deci, într-un fel, încă e aici.
‎Chiar dacă noaptea ‎locuiește în celălalt capăt de oraș.
‎Vii, scumpo?
‎Aș vrea ca părinții mei să se împace.
‎Mă poți ajuta cu asta, dragă Moșule?
‎Poftim, ia astea!
‎- Nu, vreau să comand o mie. ‎- Mersi c-ai venit!
‎Jules! Ne vedem mâine, da?
‎Mâine?
‎Jules a promis că mâine ‎mă ajută la curățenie.
‎Jucării vechi ‎care trebuie duse la reciclat
‎și în alte părți.
‎Ce mai puneți la cale?
‎Noi? Nimic.
‎Pe mâine!
‎- Bună, bunicule! Am… ‎- Ajunge!
‎Ne așteaptă.
‎În sfârșit, cea mai frumoasă sărbătoare.
‎Iubire. Despre asta e vorba de Crăciun.
‎Iubire pentru frați și surori,
‎pentru familie, ‎pentru prieteni și cunoscuți.
‎Și apoi, ‎despre sărbătorirea Crăciunului împreună.
‎E cel mai frumos lucru.
‎- De asta, eu… ‎- Jules.
‎Jules, băiete.
‎Nu-ți imaginezi ce fericit sunt
‎că noi doi putem începe această călătorie.
‎Haide!
‎Să mergem la Polul Nord!
‎Abia aștept!
‎Toți îmi vor putea auzi iarăși vocea!
‎Gata, Holger?
‎Dacă e gata?
‎Știi câtă muncă presupune ‎înregistrarea a 500 de muncitori noi?
‎Salarii, asigurări, plan de pensie…
‎Holger! E gata?
‎Da, sigur că e gata.
‎Bun venit, dle Crăciun! Și Jules.
‎Și el e dl Crăciun acum.
‎Poftim?
‎Gata?
‎Gata.
‎Ce e gata?
‎- A venit! ‎- A venit!
‎De acum, ambii suntem Moș Crăciun.
‎Tatăl tău ar fi mândru de tine.
‎Ești pregătit. Crede-mă!
‎Sunt Moșul?
‎Holger!
‎Să trecem la treabă!
‎Ce trebuie să fac?
‎Bun.
‎Un tractor pentru Leon.
‎Un costum de pirat pentru Jeanne.
‎Un parc cu trambuline pentru Victor.
‎Un tractor pentru Leon
‎Rândul patru, culoarul doi
‎Grozav, nu?
‎E cea mai recentă compoziție.
‎Un avion pentru Henri.
‎O piscină cu saună pentru Rachel.
‎Și, pentru micuța Rachel…
‎„O piscină cu saună”.
‎O piscină cu saună?
‎Fata știe ce vrea.
‎Ajunge!
‎Să înceapă prima rundă!
‎DOMNIȘOARA FURSEC
‎Și Jules a insistat să meargă la bunicul.
‎Habar n-am ce pun la cale.
‎Nu prea vreau să știu.
‎Mamă, mă bucur că ai venit și tu ieri.
‎Fiica mea își începe propria afacere.
‎N-aș vrea să ratez asta.
‎- Suus, ești sigură că vei reuși? ‎- Mamă.
‎Îmi pare rău, dar sunt puțin îngrijorată.
‎Să ai propriul magazin e mare lucru.
‎Și crești doi copii singură.
‎Vom reuși.
‎Bun.
‎- Mergem, Moșule? ‎- Da, Moșule.
‎E mult praf aici. O să fac plângere.
‎La treabă! Haide!
‎Stai!
‎El e Andrei.
‎În fiecare an, încearcă ‎să mă prindă cu alarma sa.
‎Vezi?
‎Dar îl păcălesc de fiecare dată.
‎Ai grijă!
‎- Gata? ‎- Da.
‎Stai!
‎Dragă Andrei,
‎poate la anul. Numai bine, Moșul.
‎Da!
‎Minunat, nu?
‎Uimitor.
‎De ce nu există brad de Crăciun?
‎Jules, noi, ca Moș Crăciun, ‎venim la toți copiii.
‎Fie că au, fie că nu au brad, ‎tot primesc cadouri.
‎Da!
‎Da. Au reușit.
‎Fără hârtii suplimentare.
‎Acum am mai multe hârtii.
‎- A mers bine. ‎- Da.
‎Dacă o ținem tot așa,
‎toți vor primi cadoul ‎cu o săptămână mai devreme.
‎- Mai am o scrisoare. ‎- De-ale tale?
‎Nu, e de la Marie.
‎Vrea să îi împăcăm părinții.
‎Scuze.
‎Care e problema?
‎Nu facem asta, fiule.
‎Cum adică „nu facem asta”?
‎Adică nu facem asta.
‎Uneori,
‎când ceva e stricat,
‎nu poate fi reparat.
‎Dar mereu zici contrariul.
‎Că orice e stricat poate fi reparat.
‎- Nu și asta, Jules. ‎- De ce nu?
‎Moșul nu poate face orice.
‎- Dar… ‎- Ajunge!
‎Nu o vom face și gata!
‎Ce-i cu bunicul?
‎Stai liniștit, ‎nu va mai fi așa de înfierbântat.
‎Te-ai prins? Înfierbântat?
‎Polul Nord?
‎Las-o baltă! N-aveți simțul umorului.
‎- E drăguț, nu? ‎- Da, foarte.
‎- Bună! ‎- Mamă!
‎Bună!
‎- Ești gata? ‎- Nu știu.
‎- Dacă nu-mi vrea nimeni fursecurile? ‎- Se poate.
‎Faci cele mai bune fursecuri din lume.
‎Sigur vor fi dorite.
‎CENTRU COMERCIAL
‎Știu.
‎Nu trebuia să strig la băiat.
‎Nu știe…
‎Nu înțelege de ce am făcut-o.
‎Și de ce nu-i spui?
‎Imposibil.
‎Nu e o opțiune, Assa.
‎Jules nu trebuie să afle. Niciodată.
‎Jules! Jules, ascultă!
‎Știm ce face dl Crăciun cu acele scrisori. ‎Dar să nu afle că ți-am spus.
‎Niciodată.
‎Altfel ne transformă ‎în decorațiuni de Crăciun.
‎Sau ne trimite la Polul Sud, ‎ca pe un cadou, cu fundiță.
‎Nu!
‎Acolo sunt doar pinguini.
‎- Nu vor putea deschide cadoul. ‎- Nu.
‎Și voi rămâne acolo pe vecie.
‎Nimeni nu-mi va mai auzi vocea.
‎Bun, Jules, du-te!
‎Cutia de pe birou conține cheia de la…
‎Ce?
‎„Prin prezenta, promit
‎și declar că iau această cheie ‎pe riscul meu,
‎că firma Crăciun & Asociații ‎nu e răspunzătoare
‎de niciun accident și orice urmare ‎sau concediere care va urma…
‎nu va fi contestată.” Punct.
‎Da, bine.
‎Semnează!
‎Da.
‎Și ea.
‎NOËL CRĂCIUN
‎- E o încuietoare pe undeva. ‎- Da.
‎Da!
‎Eu sunt acoperit.
‎Ce e asta?
‎Intră!
‎Jules, la capătul coridorului,
‎cobori pe scara în spirală ‎și e al treilea dulap pe stânga.
‎Unde-i toată lumea?
‎Holger, unde-i toată lumea?
‎În Sala cadourilor, unde să fie?
‎Va căuta mult timp.
‎Astea-s scrisorile ‎la care dl Crăciun n-a răspuns.
‎„Dragă Moșule,
‎părinții mei s-au certat ‎și nu vor să se mai vadă.
‎Îi poți face să se împace?
‎Ar fi cel mai frumos cadou.”
‎„Dragă Moșule, ‎mama e îndrăgostită de alt bărbat.
‎O poți face ‎să se îndrăgostească iar de tata?”
‎De ce nu răspunde acestor scrisori?
‎Nu știm.
‎Mereu zice că Crăciunul ‎e despre iubire și uniune,
‎dar nu mai crede asta.
‎Ce credeți că faceți?
‎Cum îndrăznești, Jules?
‎Te atingi de lucrurile dlui Crăciun?
‎Și voi două? Rușinos!
‎Cum îndrăzniți ‎să-i arătați camera lui Jules?
‎De ce nu răspunde scrisorilor?
‎Nu e treaba lui?
‎Teoretic, tu ești Moș Crăciun acum, Jules.
‎Bine, atunci o fac eu.
‎Îi împac eu pe părinții lui Marie.
‎Din ce știu eu,
‎noi livram cadouri de Crăciun, Jules.
‎Nu consiliam persoane căsătorite.
‎Nu poate fi așa de greu ‎să reunești o familie.
‎Nu-i așa de simplu cum crezi, băiete.
‎Ba e.
‎Acum sunt și eu Moș Crăciun, ‎așa că eu decid.
‎Jules…
‎Treaba mea e să fac ce-mi cer oamenii.
‎E o mare diferență ‎între livrarea de cadouri
‎și reunirea familiilor.
‎Dar despre asta e Crăciunul, ‎despre prieteni și familie.
‎Nu e mult mai important ‎decât să duci daruri?
‎- Trebuie să încerc. ‎- Jules, de ce e atât de important?
‎Căci bunicul spune ‎că Crăciunul e despre iubire
‎și vreau să creadă iar asta.
‎Și… fiindcă…
‎familia mea nu mai poate fi reunită.
‎Măcar a altuia să fie.
‎Poate ne schimbăm afacerea. ‎Doar de data asta.
‎Până la urmă, și el e Moș Crăciun.
‎Trebuie să-l ascultăm și pe el.
‎Bine.
‎Te ajutăm mâine. ‎Mai întâi, să facem un plan!
‎Inima mea!
‎Aici erai.
‎Jules, băiete,
‎îmi pare rău!
‎Nu trebuia să strig la tine.
‎Și mie îmi pare rău. Nu trebuia să insist.
‎Mă bucur că înțelegi.
‎Până la urmă, Moșul are o treabă:
‎să livreze cadouri.
‎- Bună, mamă! ‎- Bună!
‎- Au venit mulți clienți? ‎- Doar cinci.
‎Cinci? Nu e rău.
‎Abia ce-ai început.
‎Mă așteptam să fie mai mulți.
‎Poate trebuia să rămân ‎cu slujba de la fabrică.
‎Mereu ai visat să ai magazinul tău.
‎O persoană înțeleaptă mi-a zis: ‎„Dacă nu te străduiești, nu obții nimic.
‎Dar, dacă te străduiești…”
‎Așa sper.
‎- Salut, Jules! ‎- Salut!
‎- Mama ta a zis că e în regulă? ‎- Da.
‎Se bucură că am grijă de tine.
‎Atunci, avem toată ziua la dispoziție
‎ca să ne ocupăm de cadouri.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Scuze!
‎Am vrut să aerisesc camera ‎și am deschis ușa.
‎Ce idee genială, Ikka!
‎A avut intenții bune.
‎Ce drăguț, Holger!
‎Nu e nimic drăguț.
‎Muncitorii au dreptul ‎la o oră de aer curat.
‎Hai, Jules, trebuie să facem curat.
‎Mersi mult!
‎Haide!
‎Cu grijă!
‎Mulțumesc.
‎Acum.
‎Hai, fiule, să ne grăbim! ‎Mai avem America.
‎Da. Facem ca anul trecut?
‎Tu citești scrisorile ‎și eu aduc cadourile?
‎E plictisitor să citesc scrisori.
‎Sună cunoscut. ‎Așa eram și eu când eram tânăr.
‎Bine, fiule, du-te jos!
‎Da. Bine.
‎Eu citesc scrisorile.
‎Mersi, Assa!
‎Te iau la trei, da?
‎Nu mai bine țin eu globul?
‎Dacă dl Crăciun are nevoie de el ‎și nu-l găsește, am pus-o.
‎Ikka și Gunna mă vor ajuta ‎să-l pun înapoi fără să vadă el.
‎Stai liniștită, Assa, nu-ți va părea rău.
‎Așa sper.
‎- Pe curând! ‎- Pa!
‎Ikka?
‎Ikka? Gunna! Haideți!
‎În regulă.
‎Da.
‎Știu că totul s-a schimbat.
‎Dar mă voi asigura ‎că ăsta va fi cel mai tare Crăciun.
‎Da?
‎Ce vrei de Crăciun?
‎Poți alege ce vrei.
‎Vreau să se întoarcă mama.
‎Marie…
‎Nu se poate.
‎De ce nu?
‎Fiindcă…
‎Mama și tata…
‎nu se înțeleg.
‎Uneori, se întâmplă lucruri ‎care nu-s din vina nimănui.
‎Mama și tata erau…
‎ca sarea și piperul.
‎Sau uleiul și oțetul.
‎Căpșunile și frișca.
‎Ne completam perfect.
‎Și acum? Acum…
‎Suntem precum apa și focul.
‎Înțelegi?
‎Dle Jacobs? Putem vorbi puțin?
‎Caro, pe bune?
‎Ți-am cerut să-mi eliberezi programul. ‎Sunt cu fata mea.
‎Are legătură cu librăria.
‎Scumpo, tata revine imediat, da?
‎Bine.
‎Eu și Tine am decis ‎că ar fi mai bine să închidă librăria.
‎Ținem aici un târg de Crăciun ‎câteva zile, pentru școala lui Marie.
‎Tina lucrează azi, iar eu, mâine.
‎A promis că va-nchide librăria ‎după ce i se termină tura.
‎În regulă?
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Marie?
‎SCRISORI PENTRU MOȘ CRĂCIUN
‎Ce căutați aici?
‎Ce facem? Am venit ‎ca să te ajutăm, normal.
‎Și să facem cumpărături.
‎N-ar trebui să fiți aici.
‎Dacă vă vede cineva?
‎E totul în regulă?
‎Sigur.
‎- Ce ai în rucsac? ‎- Nimic.
‎Jur, nimic.
‎- Nimic? Dă-mi-l! ‎- Nu.
‎Dacă ai furat ceva, ai mari probleme.
‎CRĂCIUN FERICIT
‎În regulă.
‎Marie?
‎Intrați înapoi și asigurați-vă ‎că nu vă vede nimeni! Revin.
‎Dii!
‎Marie!
‎Marie, stai!
‎Marie.
‎- A plecat? ‎- Da.
‎- Așa cred. ‎- Da! Ura!
‎La cumpărături!
‎Stai o clipă!
‎Nu pot să cred ce urmează să spun,
‎dar nu trebuie… să ne vadă… nimeni.
‎- Ai dreptate. ‎- Cum facem asta?
‎RELAȚII CU CLIENȚII PENTRU ÎNCEPĂTORI
‎Ce face Noor?
‎E bine. Îi scrie Moșului.
‎Cum merge aici?
‎Știam eu. Nu e un plan bun.
‎Serios? Și ce mai cauți aici?
‎Dacă doar mă critici, poți pleca.
‎Haide, Suus! Vreau doar să ajut.
‎Nu mi se pare c-o faci.
‎Oamenii cumpără fursecuri ‎și altele de la centrul comercial.
‎E mai simplu decât să vină aici.
‎Să ne asigurăm că vor să le cumpere aici!
‎Marie?
‎- Marie? ‎- Pleacă!
‎Ce loc fain!
‎Mi-ar plăcea un astfel de loc.
‎Ca să scap de sora mea enervantă.
‎Vii des aici?
‎De când au divorțat mama și tata.
‎De aici văd acoperișul casei mamei mele.
‎Lasă lumina aprinsă în pod,
‎ca să fim împreună puțin.
‎Vrei ca părinții tăi să se împace?
‎Nu se va întâmpla asta.
‎Nu vor să se mai vadă.
‎Dacă ne asigurăm ‎că sunt nevoiți să se vadă?
‎Dacă stau destul împreună,
‎poate-și vor aminti de ce se plăceau.
‎Să găsim ceva care-i va reuni!
‎Imre vrea un joc de societate.
‎Assa. Cum merg lucrurile jos?
‎Foarte bine. Conform programului.
‎Jules se pricepe de minune ‎să colecteze cadouri.
‎Excelent.
‎- Unde e globul? ‎- Jos.
‎Nu le găsesc pe Ikka și pe Gunna ‎și nu-l pot ridica singură.
‎Haide, Gunna!
‎Bună, tigrule!
‎- Bună! ‎- Ikka, eu sunt Barbie mereu.
‎În niciun caz.
‎Bună! Îmi place ținuta ta.
‎Îți place…
‎Pa!
‎Ea e învățătoarea ‎de la clasa întâi, dra Elly.
‎Vată de zahăr super lipicioasă! ‎Pentru școală!
‎Ea e dra Mireille, de la clasa a treia.
‎De ea avem nevoie.
‎Bine. Știi ce ai de făcut?
‎Perfect.
‎- Noah și Charlotte. ‎- Bună!
‎Sunteți la taraba cu gofre, la ora trei.
‎- La etajul al doilea. Da? ‎- Mersi!
‎- Bună, dră Mireille! ‎- Bună, Marie!
‎- Ne-ai venit în ajutor? ‎- Și ca s-o salut pe mama.
‎Pot să văd programul? Am uitat când vine.
‎Sigur. Uite!
‎Ați văzut bradul de Crăciun?
‎E minunat, nu-i așa?
‎Care ornament vă place cel mai mult?
‎Care-mi place? Acela.
‎- Poftim! ‎- Mulțumesc.
‎Azi vom împărți fluturași ‎la centrul comercial.
‎Și?
‎Vom împărți fursecuri. Da!
‎E o idee grozavă.
‎Stai, nu pot pleca. Magazinul e deschis.
‎Haide, Suus! Îl țin eu deschis.
‎Da.
‎Da, îmi pare rău, dragă. Aveai dreptate.
‎Nu te ajut cicălindu-te.
‎Dar cât de greu poate fi?
‎Nu e foarte greu.
‎Bun, să împărțim fluturași!
‎- Împărțiți fluturași? Unde? ‎- La centrul comercial.
‎Ca să vadă toți că trebuie ‎să vină la magazinul mamei.
‎E o idee grozavă.
‎Mă duc să mă pregătesc ‎și să găsesc niște oameni.
‎Știu exact pe cine să aduc.
‎Mulțumesc.
‎Dnă de Jonghe.
‎La fix.
‎Fostul dv. soț și-a schimbat tura.
‎E pe aceeași tură ca dv.
‎Când a făcut asta?
‎Mă bucur că faceți asta pentru fiica dv.
‎- Bravo! ‎- Da.
‎Dle Jacobs!
‎Dnă de Jonghe. Mă bucur să vă văd.
‎Mi-ați văzut fata? N-o găsesc.
‎Poftim?
‎E cu tine de două zile și ai pierdut-o?
‎- N-am pierdut-o. ‎- Nu? „N-o găsesc”. Ce e asta?
‎Marie e bine.
‎Am văzut-o mai devreme.
‎Dle Jacobs, mă bucur că ați schimbat tura.
‎Va fi foarte ocupat.
‎Poftim? Nu am schimbat tura.
‎Nu?
‎Aici scrie că sunteți în următoarea tură,
‎la taraba cu vată de zahăr, ‎cu Tine și cu Elly.
‎Da, dar…
‎- Sunteți Steven, nu? ‎- Nu e scrisul meu.
‎Dar asta scrie.
‎Da!
‎Luc vrea o minge de baschet.
‎Hei!
‎Bifat.
‎E aproape…
‎E aproape trei.
‎Următoarea listă e gata. O duc jos.
‎Vin și eu, ca să văd ce face Jules.
‎Am fost cam aspru cu el.
‎Și face tot ce poate.
‎Da, absolut tot ce poate.
‎Ce-ai zis, Holger?
‎Nimic. Mai bine îl lăsați să lucreze.
‎- Sunt cu patru saci în urmă. ‎- De ce?
‎Fiindcă…
‎Holger nu scrie destul de repede.
‎Holger.
‎Bine, nu-i voi deranja.
‎„Holger nu scrie destul de repede.” ‎Doar eu scriu.
‎Tu te crezi scriitoare, dar eu scriu.
‎Bun.
‎Sigur va fi bine.
‎Îmi plac lucrurile de epocă, ‎dar nu-s intuitive.
‎Mamă, casa de marcat e doar veche.
‎Veche. Adică medievală.
‎Dar nu chiar ca tine. ‎Atunci tu ce ești, dinozaur?
‎Ei bine…
‎Bună!
‎Asta porți la centrul comercial?
‎Asta e ținuta ta?
‎Sigur. Voi vinde fursecuri.
‎Jet, ce pui la cale?
‎Nimic?
‎Am venit ca să iau fursecuri de vânzare.
‎Fularul ăla nou… Să-l iei cu tine!
‎Și parfumul pe care-l ai, ‎care miroase minunat, a flori.
‎Dă-te cu el!
‎Elly?
‎Îi spui lui Tine ‎să-mi dea bețele pentru vată?
‎Tine, dă-mi te rog bețele pentru vată!
‎Poftim!
‎- Poftim! ‎- Mersi, Elly!
‎Elly, îi spui lui Tine ‎să mai adauge colorant alimentar?
‎Tine, mai adaugi colorant alimentar?
‎Da. Așa.
‎Elly, o întrebi pe Tine…
‎Doamnă și domnule,
‎jocul se termină acum.
‎Ce va crede fiica voastră?
‎E vată de zahăr, lipicioasă.
‎Moale și dulce.
‎Roz, romantică.
‎Precum sarea și piperul,
‎oțetul și uleiul, căpșunile și frișca,
‎trebuie savurate împreună.
‎E culoarea potrivită?
‎Da, e perfectă.
‎Da, râd.
‎Știam eu.
‎Crăciun Fericit!
‎Ikka? Gunna?
‎- Trebuie să plec. ‎- Nu s-a terminat tura.
‎Dar e important.
‎Mereu e important.
‎Vezi, Elly? La asta mă refer?
‎Tine, care e problema ta?
‎Problema mea? Trebuie să…
‎Am zis doar că trebuie să lucrez.
‎- Mereu lucrezi. ‎- Pentru că e important.
‎- Mereu e important. ‎- Dragii mei!
‎Las-o baltă, Elly!
‎Pur și simplu nu ne mai înțelegem.
‎De multă vreme.
‎Elly, mi-a făcut plăcere.
‎Un șobolan! Acolo!
‎- Bun. Acum ce facem? ‎- Nu știu.
‎Haide!
‎- Ikka, cum fugim de aici? ‎- De unde să știu?
‎Ține-te bine!
‎Frână!
‎Știam eu.
‎Dacă stăm aici, vom fi bine.
‎Acum, sincer…
‎A fost pe aproape.
‎Mi-e sete de la atâtea scrisori citite.
‎Ce caută ceainicul meu aici?
‎Unde e globul de zăpadă?
‎Hai, Jules! Grăbește-te!
‎Assa?
‎Am ajuns prea târziu.
‎Assa, ce se petrece aici?
‎Ce caută globul meu aici?
‎Și unde e Jules?
‎Assa!
‎Dacă dl Crăciun află ‎că nu suntem în Sala Cadourilor…
‎- Ne va alunga la Polul Sud. ‎- Da.
‎Doare când te mănâncă un urs polar?
‎- Ăia nu-s la Polul Sud. ‎- Norocul nostru.
‎Ci la Polul Nord, ca noi.
‎- Nu. ‎- Da.
‎Despre ce vorbiți?
‎Dl Crăciun ne va omorî.
‎Nu.
‎Când va vedea ce am făcut ‎cu părinții lui Marie, va fi mândru.
‎- Crezi? ‎- Sunt sigur.
‎Și acum?
‎Înapoi la centrul comercial. ‎Nu putem merge la Polul Nord sau la mine.
‎Mama crede că-s cu bunicul.
‎- Dl Crăciun chiar ne va omorî. ‎- Da.
‎Nu, vorbim despre bunicul.
‎Exact.
‎Marie,
‎Vreau capcane de șobolani.
‎- Vino cu mine! Acum. ‎- De ce?
‎Nu, de ce?
‎Dă-mi drumul! Marie are nevoie de mine.
‎Ba eu am nevoie de tine!
‎Crăciunul e și treaba ta acum!
‎Dacă ești un Moș Crăciun așa de grozav, ‎de ce nu-ți asumi răspunderea?
‎- O fac! ‎- Ba nu, altfel ai răspunde scrisorilor!
‎- Ce scrisori? ‎- Din camera ta secretă!
‎Sunt despre iubire și prietenie. ‎Nu despre asta e vorba?
‎Jules.
‎Uneori, se întâmplă lucruri ‎pe care nu le poți schimba.
‎Nici Moșul nu poate.
‎Moșul poate face orice, dacă încearcă.
‎Și o voi demonstra.
‎Uite cine e aici!
‎- Ce coincidență! ‎- Bună!
‎Cum adică? Mi-ai cerut să vin.
‎Nu azi.
‎Dacă tot ești aici, ‎împărțim fluturași pentru Suzanne.
‎- Ne ajuți? ‎- Sigur.
‎Bun.
‎Noor, Ella și cu mine mergem acolo.
‎Voi stați aici! Da?
‎Jet, sigur? Suntem concurenți direcți.
‎Nu-i problemă.
‎Unde pleci?
‎La Marie.
‎Trebuie să…
‎Trebuie să umpli sacii cu cadouri,
‎în timp ce eu ‎îi citesc scrisorile lui Holger,
‎care-ți dă comenzile.
‎Asta e sarcina noastră, Jules.
‎Dl Crăciun nu-l scapă din ochi.
‎În ritmul ăsta, ‎Jules va urî iar Crăciunul.
‎Nu putem permite asta.
‎Trebuie să facem ceva,
‎ca Jules să plece ‎fără să vadă dl Crăciun.
‎Bine.
‎Nu. Da!
‎Am o idee.
‎Pentru cele mai bune fursecuri din lume, ‎la Dra Fursec!
‎Poftim! Pentru cele mai bune fursecuri.
‎Poftim!
‎Merge bine, nu?
‎Da, ce palpitant!
‎- Vrei un fursec? ‎- Și un fluturaș?
‎Ele cred că nu le vedem?
‎Dar de ce ne urmăresc?
‎Doar nu crezi că…
‎De asta m-a chemat în grabă aici?
‎De asta a trebuit să port fularul ‎și să mă dau cu parfum?
‎Să chem întăriri?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Poftim! Cele mai bune fursecuri.
‎Poftim, cele mai bune fursecuri.
‎Doriți un fluturaș?
‎Mulțumesc.
‎Pentru cele mai bune fursecuri.
‎O păpușă pentru Emelien
‎Rândul șapte, culoarul zece
‎Nu credeam că-mi va fi dor de Gunna.
‎Unde e Gunna?
‎La toaletă.
‎Îi țin eu locul.
‎Jules, culoarul zece, rândul șapte. Hai!
‎O păpușă pentru Emelien.
‎Nu am primit această cerere.
‎Ba da.
‎Emelien…
‎O cursă…
‎Nu, o păpușă. Da.
‎Cu telecomandă.
‎Bine, nu-mi amintesc.
‎Nimeni n-o face.
‎Jules!
‎Nu te speria! Am un plan.
‎- Du-te tu! ‎- Ba tu!
‎- Cap sau pajură? ‎- Bine.
‎Cap, te duci tu.
‎Da!
‎Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
‎Nu pot să cred!
‎Ikka.
‎Tocmai terminasem actele de asigurare.
‎- Ikka? ‎- Hai!
‎Ajutor! M-am blocat!
‎Nu pot ieși. Ajutor!
‎Jules…
‎Mai repede!
‎Jules, fiule. Gândește-te foarte bine!
‎Fie îți faci datoria acum,
‎fie nu te mai întorci.
‎Bine. Voi face ce e nevoie.
‎O voi ajuta pe Marie.
‎Jules!
‎Doriți un fluturaș?
‎Poftim! Pentru cele mai bune fursecuri.
‎Da, se leagă.
‎Da.
‎Hei!
‎Am știut.
‎- Am știut dintotdeauna. ‎- Da?
‎Da. Sigur.
‎Am inventat povestea cu fluturașii ‎ca să prinzi curaj.
‎A mers. Jet, el e Fred, partenerul meu.
‎Fred, ea e Jet, regina-brioșă.
‎Desigur.
‎- Încântată. ‎- Și eu.
‎Marie, ești acolo?
‎N-a mers.
‎Mama și tata se ceartă iar.
‎Poate se vor împăca iar.
‎Mama își golește librăria.
‎Nu e totul pierdut, sunt sigur.
‎Ai văzut cum își zâmbeau.
‎Încă se iubesc, sunt sigur.
‎Atunci, de ce se ceartă?
‎Nu știu.
‎Și eu mă cert des cu surioara mea,
‎dar tot o iubesc.
‎Promit că voi găsi o cale ‎prin care să-i reunesc.
‎- Cum îndrăzniți? ‎- Ce?
‎Să veniți aici ‎și să promovați altă afacere.
‎Și fără permisiunea mea.
‎Plecați înainte să chem poliția!
‎Și luați gunoiul ăla!
‎Ce? Gunoiul?
‎- Mamă? ‎- Jules?
‎Jules, te mai întreb o dată.
‎Ce făceai acolo?
‎Trebuia să stai cu bunicul.
‎Ce se petrece? Ce faci?
‎Jules, spune-mi! ‎Nu-mi place să avem secrete.
‎Și voi? Voi puteți să aveți secrete.
‎- Cum adică? ‎- Bunicul.
‎De ce nu mai crede în iubire?
‎Scuze, Jules, dar nu-ți pot spune.
‎Vezi? Eu trebuie să zic tot, ‎dar voi nu ziceți nimic. Las-o baltă!
‎Dle… Dle Crăciun?
‎Las-o baltă, Assa!
‎Ai făcut destule.
‎Vreau să plecați toți.
‎- Ce? ‎- Dle Crăciun.
‎Nu mai are rost.
‎Totul e pierdut.
‎Jules nu vrea să fie Moș Crăciun.
‎Ba da. Dar în felul lui.
‎- Exact. ‎- E în regulă, nu? E încă tânăr.
‎După ce mă duc,
‎se termină tot.
‎Nu concediez 500 de oameni. Nici vorbă.
‎Nici în ruptul capului. Să mergem!
‎Calmează-te, Holger!
‎Dle Crăciun…
‎Te vom ajuta cu Marie, ‎ca să te întorci la Polul Nord.
‎Căci, dacă nu livrăm cadouri ‎în Ajunul Crăciunului,
‎dl Crăciun închide tot ‎și sunt prea multe hârtii de făcut.
‎- Refuz s-o fac. ‎- Acum?
‎Nu, la vară.
‎Pe bune!
‎E toată lumea gata?
‎Ikka?
‎Bifat.
‎CAMERA DE CONTROL
‎Bun. Holger?
‎ÎNALTĂ TENSIUNE
‎Holger, ești pe poziție?
‎- Bifat. ‎- Așa.
‎Repede! S-a întâmplat ceva cu Marie.
‎De unde o știi?
‎- Nu contează. ‎- Ce are?
‎E în camera ei. Mergeți repede!
‎Ikka, acum!
‎Au prins șobolanul?
‎Uite-l!
‎Uite-l! Prindeți-l!
‎Opriți-l! Vino aici!
‎Vino! Prindeți-l!
‎Prindeți animalul ăla dezgustător!
‎Vino aici!
‎Acum.
‎Repede, Holger.
‎Nu pot. Mânerul e prea greu.
‎Trebuie.
‎Bine.
‎Hai! Acum sau niciodată.
‎E greu.
‎Am reușit.
‎-‎ 911… ‎- Trimiteți pe cineva repede!
‎Suntem blocați în lift ‎și fata noastră are probleme.
‎O clipă, doamnă.
‎Alo?
‎- Mă aude cineva? ‎- Tati?
‎Tu ești?
‎Jules, ce-ai făcut?
‎I-am pus împreună.
‎- Ce? ‎- Ce?
‎În lift?
‎Vin acum ajutoare.
‎Bine.
‎Vin.
‎Nu știam că Marie va face asta.
‎Fii mai atent când e cu tine!
‎- Cum adică? ‎- Tu ce crezi?
‎Ai promis.
‎Marie? O să vezi tu, fetițo! ‎Ești pedepsită!
‎Cred că n-a mers.
‎Marie?
‎Mă auzi?
‎Ai avut dreptate.
‎Iartă-mă!
‎Moșul nu poate face orice.
‎Nu ți-am spus să nu mai vii aici?
‎- Bunicule… ‎- Pleacă acasă!
‎Sau la Marie.
‎E mai importantă decât Crăciunul.
‎De unde ai venit?
‎Parcă erai sus.
‎Jules, m-am săturat.
‎Nu stai cu bunicul, mă minți.
‎Fără încredere, ce ne mai rămâne?
‎Dle Crăciun?
‎Dle Crăciun.
‎Noël!
‎Ascultă cu atenție!
‎Vei sta botos ca un băiețel?
‎Vrei să-l pierzi și pe Jules? Da?
‎Te implor, nu mai face aceeași greșeală!
‎NE PARE RĂU - AM ÎNCHIS
‎Jules?
‎Pot lua loc?
‎Vreau să-ți spun ceva.
‎Acum mult timp,
‎m-am certat tare cu bunica ta.
‎Era tot mai rău.
‎Mă învinuia
‎fiindcă nu stăteam acasă destul.
‎Că… eram prea copleșit de slujba mea.
‎De Moș Crăciun?
‎Problema era că ea nu știa.
‎Nu știa că sunt Moșul ‎și nu-i puteam spune,
‎căci eram convins că nu trebuia să știe.
‎Și am greșit.
‎Azi mi-ai deschis ochii, fiule.
‎Trebuia să mai încerc.
‎Trebuia să-i spun absolut tot.
‎Ar fi râs. ‎Poate chiar mi-ar fi cântat în strună.
‎Ce s-a întâmplat cu ea?
‎Ne-am îndepărtat tot mai mult.
‎N-am mai vorbit despre asta.
‎Până la urmă,
‎a murit
‎liniștită și singură.
‎Ești un ratat…
‎ca mine.
‎Dar nu ești un ratat, fiule.
‎Măcar tu ai încercat.
‎Am eșuat.
‎Și Marie?
‎Și mama e supărată pe mine.
‎Vreau să fiu un Moș Crăciun bun, sincer.
‎Și un fiu bun.
‎Dar se pare că nu pot.
‎Dar ești un fiu minunat.
‎Și vei fi un Moș minunat.
‎- Nu ai de unde să știi asta. ‎- Ba da.
‎Zi de zi, îl văd pe tatăl tău
‎tot mai mult în tine.
‎Și el a fost un tată minunat.
‎Și cel mai bun Moș Crăciun.
‎Doar că…
‎ar trebui să-ți schimbi strategia.
‎Care e cea mai eficientă armă a Moșului?
‎Cadourile.
‎Dar mereu am zis ‎că nu e cel mai important.
‎Depinde, desigur,
‎ce faci cu cadourile.
‎Jules.
‎El e Jack.
‎Ne-a scris că nu are prieteni.
‎Dragă Jack,
‎intră pe frecvența trei
‎și mergi pe balcon!
‎Bună! Sunt Jack. Mă aude cineva?
‎- Și acum? ‎- Ai răbdare, fiule!
‎Da, te aud.
‎Și acum te văd.
‎Ce cadou i-ar putea uni ‎pe părinții Mariei?
‎- Să ne întoarcem! ‎- Da.
‎Mă bucur că te-am găsit.
‎Ce distractiv e!
‎Crede-mă! Încă o dată.
‎Te rog?
‎Nu se poate așa ceva.
‎- Marie a făcut asta? ‎- Nu știu.
‎Stă la tine zilele astea.
‎Zici că eu am pus-o să facă asta?
‎Cine a învățat-o să fie vicleană?
‎Și a învățat să mintă de la maică-sa.
‎Terminați! Știu că sunt o fiică rea!
‎- Marie? ‎- Draga mea.
‎Cum vă puteți certa atâta?
‎Marie e cel mai prețios dar.
‎Te uiți pe aici? Și eu, în apartament?
‎Bine.
‎- Speram că… ‎- Da.
‎Ai încercat.
‎Ce poți să mai faci?
‎Uneori…
‎Se întâmplă lucruri ‎care nu pot fi schimbate.
‎Da, dar nu asta voiam să zic.
‎Uneori, e suficient să plantezi o sămânță.
‎Ai răbdare, fiule! Ai răbdare!
‎Marie?
‎Îngerașule?
‎BUN VENIT
‎Marie?
‎JACOBS ȘI FIUL
‎Caro, ai văzut-o pe Marie?
‎Nu, din păcate.
‎- Dnă de Jonghe, ați văzut-o pe Marie? ‎- Iar ați pierdut-o? Nu.
‎- N-o găsesc. ‎- S-o căutăm împreună!
‎Nu și asta.
‎Odată, am intrat într-un apartament,
‎iar o bătrână mă aștepta ‎cu o oliță din fier.
‎Era pregătită. Credea că-s hoț.
‎Unde se duc?
‎La centrul comercial, poate?
‎Jules.
‎Tinere, știi unde e Marie? N-o găsim.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- E incendiu.
‎Dacă știi unde e, spune-ne!
‎- Cred că știu. ‎- Jules!
‎Marie!
‎Repede! Intrați!
‎Uitați-i! Hai!
‎- Marie, scumpo. Marie? ‎- Jules.
‎Ești bine? E totul în regulă?
‎Haide!
‎Îmi pare rău!
‎Am crezut că va merge,
‎dar nu-ți pot împăca părinții.
‎Uneori, se întâmplă lucruri ‎care nu pot fi reparate.
‎Ai făcut tot ce-ai putut.
‎Așa e.
‎Mulțumesc!
‎Pentru asta-s frații mai mari.
‎Hei!
‎Scuze, dragă!
‎Eram așa de ocupați să ne certăm, ‎c-am uitat ce era mai important.
‎Și, chiar dacă nu mai avem ‎aceleași sentimente…
‎Te iubim foarte mult. Amândoi.
‎Da.
‎Și vom încerca ‎să îmbunătățim situația. Da?
‎Căci, dacă te putem avea pe tine,
‎sigur mai e puțină iubire.
‎Jules!
‎Mamă!
‎Mamă.
‎Dragul meu băiat.
‎Ce lucruri pui la cale?
‎Felicitări, doamnă!
‎Aveți un băiat curajos.
‎Ați făcut o treabă grozavă.
‎Mulțumesc!
‎Căpitane, veniți puțin?
‎Mă scuzați!
‎Sunteți mama acestui tânăr?
‎Da.
‎Mulțumesc!
‎Datorită lui, fata mea trăiește.
‎Cum vă pot mulțumi?
‎Nu e nevoie.
‎- Ba da. ‎- Ba nu.
‎Ne bucurăm că fata dv. e bine.
‎Știu eu ce puteți face.
‎Jules.
‎Poftim!
‎Dacă e adevărat ‎că înțelepciunea vine cu vârsta,
‎atunci tânărul meu nepot
‎e bătrân în secret.
‎Desigur, e imposibil.
‎Praf.
‎E mult praf.
‎Probabil celălalt proverb e adevărat.
‎Poftim!
‎Niciodată nu ești prea bătrân ‎ca să înveți.
‎Și asta pentru voi.
‎Sper să vă placă.
‎Scuze că m-am îndoit de tine. ‎Faci o treabă grozavă.
‎Poftim restul! Mulțumesc.
‎Da!
‎Gata?
‎Stați, am uitat ceva.
‎Vârful!
‎E aproape la fel de frumos ‎ca bradul lui tati.
‎Dacă nu acționezi,
‎dacă nu-i ajuți pe alții,
‎atunci, nu se întâmplă nimic în lume.
‎Viața va fi plictisitoare, ‎groaznică și lipsită de iubire.
‎Bună! Ce faci?
‎Crăciun fericit!
‎- Mai dorești unul? ‎- Da, te rog!
‎Până la urmă, nu asta
‎contează de fapt? Iubirea.
‎Bună!
‎Pentru tine.
‎Mulțumesc. Sunt frumoase.
‎Bună alegere! Crede-mă!
‎De data asta, ‎intuiția mea feminină nu mă înșală.
‎Sunt convinsă.
‎Acum e Crăciunul.
‎Din fericire, ‎creierul meu bătrân și-a amintit la fix.
‎Vino aici!
‎Noroc!
‎Crăciun fericit!
‎Noroc!
‎Subtitrarea: Alexandru Pintilei