Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX OCH DINGIE PRESENTERAR
Jag är inte så bra på det här, men jag vill verkligen tacka er alla.
Min egen kakbutik. Det är en dröm som går i uppfyllelse.
För er alla, och kakbutiken.
Och för min kära svärdotter,
den bästa kakmakaren i hela landet.
Men du är inte heller så dum, fru Jantien.
Och för min dotter, och den här nya…
Tja, våghalsiga idén.
Och för världens bästa mamma.
Åh, hjärtat.
Och för den bästa tiden på året.
Skål.
Nämen, titta.
De här är de bästa kakorna jag nånsin ätit.
Ännu godare än förra året.
Ja, de är mycket godare än fru Jantiens kakor.
Hon står bakom mig, va?
Din rackare!
Nej!
Är du redo?
Vi har precis en vecka på oss att förbereda alla julklappar
och dela ut dem till hela världen.
Lätt som en plätt.
Okej.
Hej.
Är allt väl?
Väntar du på nån?
Min pappa ska komma och hämta mig.
Jag heter Jules.
Jag heter Marie.
Hej, Marie.
Här. Så att du har nåt att göra.
Jag måste gå in igen. Och hjälpa till.
-Hej då. -Hej då.
Jules, där är du ju.
Vet du var mamma är? Jag kan inte hitta henne.
Mamma?
Jag önskar att han var här nu, så att vi kunde dela det här med honom.
Jag saknar honom också.
Ångrar du det?
Att du träffade pappa?
Om du aldrig hade träffat honom,
då skulle du inte vara ledsen nu.
Jules, så kan du inte tänka.
Jag ångrar inte det.
Alla de fina stunder vi fick ihop. Och ni två.
Det hade jag inte velat gå miste om.
Vissa saker kan man inte göra nåt åt.
Men det betyder inte att man inte ska försöka.
Gör man inte det lyckas man aldrig med nåt.
Man om man försöker kan de mest underbara saker hända.
Som din pappa och ni två.
Eller min egen kakbutik.
Jules,
lova mig att du alltid försöker.
Är allt bra?
Ja, det var inget.
Säkert?
Jag hjälper dig att städa imorgon, jag ska bara skjutsa Fred till jobbet.
Ja. Var är han?
Skulle du inte presentera honom ikväll?
Och stjäla rampljuset på din fest? Sällan.
Du är för gullig.
Såg ni?
Ja, kakorna är slut.
Män, alltså.
De är så oromantiska. Det blir väl jag som får göra det.
Var är champagnen?
Hallå. Jorden anropar Ella?
FRÅN MARIE
"Till tomten".
Kära tomten.
Jag heter Marie.
Mina föräldrar är skilda.
De vill inte se varandra längre.
Inte ens vid överlämningen.
De säger så när jag flyttas från mamma till pappa och tillbaka.
Fryser du nu?
Kan jag inte vänta där inne?
Vi har pratat om det här, raring.
Okej.
Vi ses nästa vecka, okej?
Då ska du och jag fira jul ihop, okej?
Hej då, älskling.
Ibland känner jag mig som en julklapp som skickas runt.
Min lilla ängel. Hoppa in.
Vi tre brukade bo tillsammans i varuhuset.
Pappa driver det.
Vi bodde på översta våningen. Det gör vi än idag.
Fast utan mamma.
Som tur är har mamma fortfarande sin bokhandel här.
Så på ett sätt är hon fortfarande här.
Även om hon bor på andra sidan stan på nätterna.
Kommer du, älskling?
Jag önskar att mina föräldrar kunde bli ihop igen.
Kan du ordna det, kära tomten?
Här, ta de här.
-Nej, jag vill beställa tusen. -Tack för att du kom.
Du, Jules. Vi ses imorgon.
Imorgon?
Jules lovade att hjälpa mig städa imorgon.
Det är några gamla leksaker som ska till insamlingen
och några andra ställen.
Vad har ni nu i kikaren?
Vi två? Inget.
Vi ses imorgon.
-Hej, farfar. Jag har… -Vänta med det, grabben.
De väntar på oss.
Äntligen, årets bästa högtid.
Kärlek. Det är vad julen handlar om.
Kärleken till dina bröder och systrar,
kärleken till familjen, till dina vänner och bekanta.
Och sen att allesammans…fira jul ihop.
Inget kan toppa det.
-Ja, och det är därför jag… -Jules.
Jules.
Min pojke.
Du förstår inte hur glad jag är
att vi två äntligen kan göra det här tillsammans.
Kom.
Nu åker vi till Nordpolen.
Jag kan knappt bärga mig!
Alla ska få höra min röst igen!
-Är du klar, Holger? -Klar?
Vet du hur lång tid det tar att registrera 500 nya arbetare?
Lönebesked, försäkringar, pensionsplaner…
Holger!
Är du klar?
Ja.
Givetvis är jag klar.
Välkommen tillbaka, herr Claus. Och Jules.
Han är också herr Claus nu.
Va?
Klart?
Klart.
Vad är klart?
-Han är här! -Han är här!
Från och med nu är vi tomten båda två.
Din pappa hade varit stolt.
Du är redo för det här. Lita på mig.
Är jag tomten?
Holger!
Nu sätter vi igång.
Vad ska jag göra?
Okej.
En traktor till Leon.
En piratdräkt till Jeanne.
En trampolinpark till Victor.
En traktor till Leon
Hylla fyra, gång två
Visst är det bra?
Det är mitt senaste verk.
Ett flygplan till Henri.
En pool med bastu till Rachel.
Och till lilla Rachel…
"En pool med bastu."
En pool med bastu?
Hon vet vad hon vill ha.
Det räcker så.
Det är dags för första rundan.
Jules ville så gärna vara hos farfar. Jag har ingen aning om vad de har för sig.
Jag vet inte om jag vill veta.
Jag är så glad att du kunde vara med igår, mamma.
Min dotter öppnar sin egen butik.
Det vill jag inte missa.
Men, Suus…
Kommer det att funka?
Mamma.
Förlåt, men jag är lite orolig.
Det är mycket jobb med en egen butik.
Och två barn, helt ensam.
Vi kommer att klara det.
Okej.
-Ska vi åka, tomten? -Det kan du ge dig på, tomten.
Allt det där dammet. Jag ska lämna in ett klagomål.
Nu sätter vi igång. Varsågod.
Vänta.
Det där är Andrei.
Han försöker fånga mig med sitt larmsystem varje år.
Ser du?
Men jag överlistar honom varje gång.
Var försiktig.
-Är du redo? -Ja.
Vänta.
Kära Andrei,
kanske nästa år. Hälsningar tomten.
Ja!
-Wow. -Visst är det fint?
Fantastiskt.
Men varför finns det ingen julgran?
Jules, vi jultomtar finns här för alla barn.
Julgran eller inte, de får julklappar ändå.
Ja!
Ja. De gjorde det.
Utan extra pappersarbete.
Nu har jag extra pappersarbete.
-Det där gick smidigt. -Ja.
Om vi fortsätter i den här takten
får alla sina julklappar en vecka i förväg.
Jag har ett brev.
-Ett av dina? -Nej, det är från Marie.
Hon vill få ihop sina föräldrar igen.
Vad är det?
Vi gör inte såna saker.
Vad menar du med det?
Precis det jag sa.
Ibland,
när nåt är trasigt,
så går det inte att laga.
Men du säger alltid raka motsatsen.
Att allt som är trasigt går att laga.
-Inte det här. -Varför inte?
Tomten kan inte göra allt.
-Men… -Nu räcker det.
Det kommer inte att hända, så är det bara!
Vad är det med farfar?
Oroa dig inte, han coolar snart ner.
Fattar ni? Coolar ner?
Nordpolen?
Glöm det. Ni har ingen humor.
-Det är väl fint? -Ja, jättefint.
-Hej! -Mamma!
Hej!
-Är du redo att sätta igång? -Jag vet inte.
-Tänk om ingen vill ha mina kakor? -Det är möjligt.
Du bakar världens bästa kakor. Självklart kommer folk att vilja ha dem.
Jag vet.
Jag borde inte ha skrikit på honom.
Han vet inte…
Han förstår inte varför jag gjorde så.
Så varför berättar du inte för honom?
Det kan jag inte.
Det är inget alternativ.
Jules kan aldrig få reda på det.
Jules!
Jules, hör på.
Vi vet vad han gör med såna brev.
Men du får aldrig säga att vi sa det.
Aldrig.
Om han får reda på det förvandlar han oss till julpynt.
Ja, eller så skickar han oss till Sydpolen som ett paket med en röd rosett runt.
Åh nej!
Det är bara pingviner där.
-De kan inte öppna paketet. -Nej.
Jag kommer att bli fast där för alltid.
Ingen kommer att kunna höra min röst igen.
Okej, Jules. Skynda dig!
Lådan på skrivbordet har nyckeln till…
Vad?
"Härmed ger jag mitt hedersord
och intygar att jag tar denna nyckel på egen risk
och att företaget Claus & Co. inte är ansvariga
för eventuella olyckor och att påföljder eller uppsägningar…
…inte kommer att bestridas." Punkt.
Ja, det är lugnt.
Då kan ni skriva under.
Ja, ja.
Och hon.
-Det ska finnas ett lås. -Ja.
Ja!
Jag har det jag behöver.
Wow.
Vad är det här?
Gå in.
Jules, när korridoren tar slut,
gå nerför spiraltrappan, tredje skåpet till vänster.
Var är alla?
Holger, var är alla?
I julklappssalen, var annars?
Han kommer att få leta länge.
Här är alla brev som herr Claus aldrig svarade på.
"Kära tomten,
mina föräldrar har bråkat och vill inte veta av varandra.
Kan du få dem att bli sams?
Det skulle vara världens bästa julklapp."
"Kära tomten, min mamma är kär i en annan man.
"Kan du få henne att bli kär i min pappa igen?"
Varför svarar han inte?
Det vet vi inte.
Han säger att julen handlar om kärlek och att vara tillsammans,
men han tror inte på det längre.
Vad håller ni på med?
Hur vågar du, Jules?
Rotar du bland tomtens saker?
Och ni två?
Skamligt.
Hur vågar ni visa Jules det där rummet?
Varför gör han inget med breven? Är det inte hans jobb som tomte?
Tekniskt sett är du tomten nu, Jules.
Okej, då gör jag det. Jag ska få ihop Maries föräldrar igen.
Sist jag kollade stadgarna var vi en service som delade ut julklappar.
Inte nån äktenskapsrådgivning.
Det kan inte vara så svårt att återförena familjer.
Det är inte så lätt som du tror.
Jo, det är det. Jag är tomten nu, så jag kan bestämma.
Jules…
Mitt jobb som tomte är att göra det folk ber mig om.
Det är stor skillnad på att dela ut julklappar
och att återförena familjer.
Men det är vad julen handlar om, om vänner och familj.
Är inte det viktigare än julklappar?
-Jag måste försöka. -Jules, varför är det så viktigt för dig?
För att farfar alltid säger att julen handlar om kärlek.
Jag vill att han ska tro på det igen.
Och…
…för att…
…min familj aldrig kan återförenas.
Men det kanske nån annans familj kan.
Vi kanske kan ändra stadgarna. Bara för den här gången.
Han är trots allt också tomten nu.
Vi måste faktiskt följa hans order också, från och med nu.
Okej.
Vi hjälper dig imorgon. Först måste vi komma på en plan.
Mitt arma hjärta.
Här är ni ju.
Jules, min pojke.
Jag är ledsen.
Jag borde inte ha höjt rösten.
Jag är också ledsen. Jag borde inte ha insisterat.
Skönt att du förstår.
Jultomtar har ju trots allt bara ett jobb,
att dela ut julklappar.
-Hej, mamma. -Hej.
-Har det varit många kunder? -Bara fem.
Fem? Det var inte illa.
Du har precis börjat.
Jag förväntade mig fler.
Jag borde kanske ha stannat på kakfabriken.
Du har drömt om en kakbutik.
En vis person sa en gång till mig: "Om man inte försöker, lyckas man inte."
"Men om man försöker…"
Jag hoppas det.
-Hej, Jules. -Hej.
-Var det okej för din mamma? -Ja. Hon är glad att jag tar hand om dig.
Då så…
Vi två har hela dagen på oss att jobba med julklapparna.
-Vad hände här? -Förlåt, herr Claus.
Jag ville vädra ut, så jag öppnade dörren.
Vilken bra idé, Ikka.
Hon menade väl.
Så rart av dig, Holger.
Inte alls. De anställda har rätt till en timmes frisk luft om dagen.
Se så, Jules.
Vi måste städa upp.
Tack så mycket.
Kom igen.
Försiktigt.
Tack.
Nu.
Kom igen, vi måste skynda oss. Vi har fortfarande Amerika kvar.
Just det. Ska vi göra som förra året?
Du läser breven och jag hämtar julklapparna?
Att läsa brev är mest att sitta.
Det där låter bekant. Jag var likadan när jag var ung.
Okej, grabben. Du åker ner.
Ja. Okej.
Och jag läser väl breven.
Tack, Assa.
Jag hämtar dig vid klockan tre, okej?
Ska jag inte behålla snögloben?
Nej, om herr Claus skulle behöva den är det kört för oss.
Ikka och Gunna hjälper mig att lägga tillbaka den utan att han ser.
Du kommer inte att ångra dig, Assa.
Jag hoppas det.
-Vi ses. -Vi ses.
Ikka?
Ikka? Gunna! Kom igen.
Okej.
Ja.
Jag vet att allt har förändrats.
Men jag ska se till att det blir den bästa julen nånsin.
Okej?
Vad vill du ha i julklapp?
Du kan välja vad du vill.
Att mamma kommer tillbaka.
Marie…
Det går inte.
Varför inte?
För att…
…mamma och pappa…
…inte kommer överens.
Ibland händer det saker som inte är nåns fel.
Mamma och pappa brukade vara…
…precis som peppar och salt.
Eller olja och vinäger.
Jordgubbar och vispad grädde.
Vi kompletterade varandra perfekt.
Och nu? Nu…
Nu är vi som eld och vatten.
Låter det vettigt?
Herr Jacobs? Har du tid?
Menar du allvar, Caro?
Du skulle inte boka in nåt. Jag är här med min dotter.
Men det gäller bokhandeln.
Hjärtat, pappa är snart tillbaka, okej?
Okej.
Tine och jag har bestämt att det är bättre om hon stänger butiken.
Vi ska anordna en julmarknad här i några dagar för att hjälpa Maries skola.
Tine jobbar i ett stånd idag och imorgon är det min tur.
Hon lovade att stänga butiken efter sitt skift.
Okej?
-Okej. -Okej.
Marie?
BREV TILL TOMTEN
Vad gör ni här?
Vad vi gör här? Vi ska ju hjälpa dig.
Och shoppa lite.
Ni borde inte vara här. Tänk om nån ser er?
Är allt okej?
Ja, visst.
Vad har du i ryggsäcken?
Inget.
Jag lovar, inget alls.
-Inget? Kom igen, ge mig den. -Nej.
Om du har stulit nåt ligger du illa till.
GOD JUL
Okej.
Marie?
Ner med er igen och se till att ingen ser er.
Jag kommer strax.
Hoppla!
Marie!
Marie, vänta.
Marie.
-Är han borta? -Ja.
-Jag tror det. -Ja! Jippi!
Nu shoppar vi!
Vänta lite.
Jag kan knappt tro det jag tänker säga,
men på intet sätt…får nån…upptäcka oss.
-Ja, du har rätt. -Men hur gör vi det?
KUNDRELATIONER FÖR NYBÖRJARE
Hur är det med Noor?
Hon mår bra. Hon skriver ett brev till tomten.
Hur går det här?
Jag visste det. Det här är ingen bra plan.
Jaså? Varför är du fortfarande här, då?
Du kan gå om du bara tänker kritisera mig.
Kom igen. Jag vill bara hjälpa till.
Det där är knappast hjälp.
Folk köper sina kakor och allt annat i shoppingcentret.
Det är mycket lättare än att komma hela vägen till min butik.
Då får vi se till att de vill köpa dem här.
Marie?
-Marie? -Försvinn.
Coolt ställe.
Jag vill ha ett likadant.
För att komma bort från min irriterande lillasyster.
Är du här ofta?
Sen mamma och pappa skilde sig.
Jag kan se taket till min mammas hus härifrån.
Hon lämnar en lampa tänd på vinden,
så att vi kan vara tillsammans lite.
Vill du att de blir tillsammans igen?
Det går inte.
De vill aldrig se varandra igen.
Tänk om vi ser till att de måste ses?
Om det varar tillräckligt länge
kanske de minns varför de brukade gilla varandra.
Vi måste komma på nåt som för dem samman igen.
Imre vill ha ett sällskapsspel.
Assa. Hur går det där nere?
Väldigt bra. Allt går enligt schemat.
Jules har bemästrat att hämta julklapparna.
Strålande.
-Du, var är snögloben? -Där nere.
Jag hittar inte Ikka och Gunna, och jag orkar inte lyfta den.
Kom igen, Gunna.
Tjena, snygging.
-Hej. -Ikka, jag är alltid Barbie.
Inte en chans.
Hej. Jag gillar verkligen dina kläder.
Gillar du min…
Hej då!
Där är vår förstaklasslärare, fröken Elly.
Utomordentlig, klibbig sockervadd. För att hjälpa skolan.
Där är fröken Mireille från tredje klass. Det är henne vi behöver.
Okej. Vet du vad du måste göra?
Perfekt.
-Noah och Charlotte. -Hej.
Ni ska stå i våffelståndet vid kl. 15.
-Det är på andra våningen. Okej? -Tack.
-Hej, fröken Mireille. -Hej, Marie.
-Ska du stötta oss? -Ja, och hälsa på mamma.
Får jag se ditt schema? Jag har glömt när hon kommer.
Ja, naturligtvis. Ta en titt.
Har du sett julgranen?
Ja, visst är den fin?
Vilken julgranskula tycker du bäst om?
Vilken jag gillar bäst? Den där. Där.
-Varsågod. -Tack.
I eftermiddag ska vi dela ut flygblad i shoppingcentret.
Och?
Dela ut kakor. Ja!
Det är en fantastisk idé.
Vänta, jag kan inte gå. Butiken är öppen.
Kom igen. Jag kan sköta den.
Okej.
Ja, jag är ledsen, hjärtat. Du har så rätt så.
Det hjälper dig inte att jag tjatar om allt.
Men hur svårt kan det vara?
Nej, det är inte så svårt.
Då delar vi ut flygbladen.
-Dela ut flygblad? Var då? -I shoppingcentret.
För att visa alla att de måste komma till mammas butik.
Det är en fantastisk idé.
Jag går och gör mig redo och samlar ihop lite folk.
Och jag vet precis vem.
Tack.
Fru de Jonghe.
Precis i tid.
Din exman bytte plats. Han har samma skift som du.
När hände det?
Det är fint att ni fortfarande gör saker för er dotters skull.
-Bra gjort. -Ja.
Herr Jacobs, tjoho!
Fru de Jonghe. Vad glad jag är att se dig.
Har du sett min dotter? Jag kan inte hitta henne.
Ursäkta?
Du har henne i två dagar och tappar bort henne?
-Jag tappade inte bort henne. -Jaså?
Vad menar du då med att du inte hittar henne?
Marie mår bra. Jag såg henne för bara en stund sen vid ett av stånden.
Herr Jacobs, jag är så glad att du bytte plats.
Det kommer att vara fullt upp.
Ursäkta, bytte plats? Jag har inte bytt plats.
Inte?
Det står här att du ska ta nästa skift
vid sockervaddsståndet med Tine och Elly.
-Ja, men… -Du heter väl Steven?
-Det är inte min handstil. -Ja, men det står så.
Yes!
Luc vill ha en basketboll.
Hallå.
Klart.
Den är nästan…
Klockan är snart tre.
Nästa lista är klar. Jag tar med den ner.
Jag följer med och ser hur det går för Jules.
Jag var ganska kort mot honom. Och han gör bara sitt bästa.
Ja, sitt allra bästa.
Vad sa du, Holger?
Inget. Att vi ska låta honom jobba på.
-De ligger redan fyra säckar efter. -Varför då?
För att…
…Holger inte skriver snabbt nog.
Holger.
Okej, då ska jag inte störa dem.
"Inte skriver snabbt nog." Det är bara jag som skriver.
Du är den galna typen, men jag är typen som skriver.
Okej.
Jag klarar mig säkert.
Jag gillar vintagevurmen, men den är svåranvänd.
Kassan är inte vintage, den är bara gammal.
Gammal? Du menar medeltida.
Den är inte lika gammal som du. Är du då en dinosaurie?
Du…
Hej.
Ska du ha på dig det där?
Ska du se ut så där?
Ja, självklart. Jag ska sälja kakor.
Jet, vad sysslar du med?
Inget?
Jag kom för att få kakorna att sälja.
Den där nya halsduken du har. Ta den.
Och den där parfymen, den med blomdoft som luktar så gott.
Ta lite av den.
Elly?
Kan du be Tine att ge mig sockervaddspinnarna?
Tine, kan du skicka sockervaddspinnarna.
Varsågod.
-Varsågod. -Tack, Elly.
Elly, kan du be Tine att hälla i mer karamellfärg?
Tine, kan du hälla i mer karamellfärg?
Mer karamellfärg. Så där.
Och, Elly, kan du vara snäll och be Tine…
Min dam och min herre,
det här slutar nu.
Vad ska er dotter tänka?
Det är sockervadd, det är klibbigt.
Det är sliskigt och sött.
Rosa och romantiskt.
Som peppar och salt,
olja och vinäger, jordgubbar och vispad grädde,
ska det avnjutas tillsammans.
Är det här rätt färg?
Ja, den är perfekt.
Ja, de skrattar.
Jag visste det.
God jul!
Ikka? Gunna?
Jag måste gå.
-Men vi är inte klara. -Det här är viktigt.
Det är alltid viktigt.
Ser du, Elly? Det är det jag menar.
Vad är ditt problem, Tine?
Mitt problem? Vi skulle…
Jag var tvungen att jobba.
-Du jobbar jämt. -För att det är viktigt.
-Det är alltid viktigt. -Raringar…
Strunt samma, Elly.
Vi förstår inte varandra. Det har vi inte gjort på länge.
Det var trevligt att träffa dig, Elly.
En råtta! Där borta!
-Jaha. Vad nu, då? -Jag vet inte.
Kom.
-Hur kommer vi härifrån? -Hur ska jag veta det?
Håll i dig.
Bromsa!
Jag visste det.
Det går bra om vi sitter här.
Ärligt talat…
Det där var nära ögat.
Jag har blivit törstig av att läsa alla breven.
Vad gör min tekanna där?
Hallå, var är min snöglob?
Kom igen, Jules. Skynda dig.
Assa?
Vi kom för sent.
Assa, vad är det som pågår?
Vad gör min snöglob här?
Och var är Jules?
Assa!
Får herr Claus reda på att vi inte var i julklappssalen…
-Då förvisar han oss till Sydpolen. -Ja.
Gör det ont att bli uppäten av en isbjörn?
-De bor inte på Sydpolen. -Vilken tur.
De bor på Nordpolen.
-Nej. -Jo.
Vad pratar ni om?
Herr Claus dödar oss.
Nej. Om han ser vad vi gjorde med Maries föräldrar blir han stolt.
-Tror du det? -Helt säker.
Men nu, då?
Tillbaka till shoppingcentret. Vi kan inte åka till Nordpolen eller mig.
Mamma tror att jag är med farfar.
-Herr Claus kommer att döda oss. -Ja.
Nej, det är farfar vi pratar om.
Exakt.
Marie.
Jag vill ha råttfällor överallt.
-Följ med mig. Nu. -Varför då?
Nej, varför då?
Släpp. Jag måste tillbaka. Marie behöver mig.
Marie behöver inte dig, jag behöver dig! Julen är ditt jobb nu också, ditt ansvar!
Är det? Och varför tar inte du ansvar?
-Det gör jag! -Då hade du svarat på breven!
-Vilka brev? -Breven i ditt hemliga rum!
De handlar om kärlek och vänskap. Är inte det julens budskap?
Jules.
Ibland händer det saker i livet som man inte kan ändra på.
Inte ens tomten.
Tomten kan göra allt, så länge han försöker.
Jag ska bevisa det.
Titta vem som är här.
-Vilket sammanträffande. -Hej.
Vad menar du? Du bad mig komma.
Nej, det var inte idag.
Men när du ändå är här… Vi delar ut flygblad åt Suzanne.
-Kan du hjälpa oss? -Naturligtvis.
Okej.
Noor, Ella och jag tar den sidan.
Ni två kan väl stanna här. Okej?
Jet, är det här verkligen okej? Vi är ju konkurrenter.
Det är ingen fara.
Vart ska du?
Till Marie.
Jag måste…
Det enda du måste göra är att fylla säckarna med julklappar,
medan jag läser upp breven för Holger,
som ger beställningarna till dig.
Det är vårt uppdrag nu, Jules.
Herr Claus släpper honom inte ur sikte.
Fortsätter det så här så börjar Jules hata julen igen.
Det kan vi inte tillåta.
Nej, vi måste komma på nåt
så att Jules kan smita iväg utan att herr Claus ser.
Okej.
Nej. Ja!
Jag kanske har en idé.
För världens godaste kakor, Miss Cookie!
Varsågod. Världens godaste kakor.
Här.
Varsågod.
Det går bra, eller hur?
Ja, vad roligt.
-Vill du ha en kaka? -Och ett flygblad?
Tror de att vi inte ser dem?
Men varför spanar de på oss?
Tror du inte att…
Var det därför jag var tvungen att skynda mig hit?
Det var därför jag skulle ha halsduken och min blomdoftande parfym.
Ska jag ringa förstärkning?
-Ja. -Okej.
Varsågod. Världens godaste kakor.
Vill du ha ett flygblad?
Tack.
För de godaste kakorna.
En docka till Emelien
Hylla sju, gång tio
Jag trodde aldrig att jag skulle sakna Gunna.
Var är Gunna?
Hon gick på toaletten. Jag täcker upp för henne.
Okej, Jules. Gång tio, hylla sju. Kom igen!
Men en docka till Emelien.
Det har inte efterfrågats.
Jo, faktiskt.
Emelien…
En race…
Nej, en docka. Det stämmer.
Med fjärrkontroll.
Okej. Jag kommer inte ihåg.
Det gör ingen.
Jules!
Var inte rädd.
Jag har en plan.
-Gör det. -Nej, du kan göra det.
-Krona eller klave? -Okej.
Du har krona.
Ja!
Det var trevligt att få lära känna dig.
Jag kan inte tro det!
Ikka.
Försäkringspapperen var precis klara.
-Ikka? -Spring!
Hjälp! Jag sitter fast!
Jag kommer inte ut. Hjälp!
Jules…
Skynda dig!
Jules, min pojke.
Tänk nu noga.
Antingen gör du din plikt nu,
eller så kommer du aldrig tillbaka.
Visst.
Jag gör vad jag måste.
Jag ska hjälpa Marie.
Jules!
Vill du ha ett flygblad?
Här. För världens godaste kakor.
Ja, det är på gång.
Ja.
Hej.
Jag visste faktiskt om det.
-Jag visste det hela tiden. -Jaså?
Ja. Det är sant.
Det där med flygbladen var för att lura ut dig ur garderoben.
Tja, det fungerade. Jet, det här är Fred, min partner.
Fred, det här är Jet.
The Cupcake Queen.
Så klart.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Marie, är du här?
Det misslyckades.
Mamma och pappa bråkar igen.
De kanske blir sams igen.
Mamma tömmer sin bokhandel.
Allt är inte förlorat än.
Du såg hur de log mot varandra.
De älskar fortfarande varandra.
Varför fortsätter de då att bråka?
Jag vet inte.
Jag bråkar ofta med min syster, men jag älskar henne ändå.
Jag lovar att jag ska få ihop dina föräldrar igen.
-Hur vågar ni? -Va?
Att komma in hit och göra reklam.
Och utan lov, dessutom.
Gå innan jag ringer polisen. Och ta med det där skräpet.
Va? Skräp?
-Mamma? -Jules?
Jag frågar en gång till. Varför var du i shoppingcentret?
Du skulle vara hos farfar.
Vad är det som pågår? Vad gör du?
Berätta. Jag gillar inte när vi har hemligheter för varandra.
Men ni får ha hemligheter?
-Vad menar du? -Farfar.
Varför slutade han att tro på kärlek?
Det är inte min sak att berätta.
Ser du? Jag måste berätta allt, men inte ni.
Glöm det.
Herr… Herr Claus?
Strunta samma, Assa.
Du har gjort tillräckligt.
Jag vill att ni går.
-Va? -Herr Claus.
Det är ingen mening längre.
Allt är förlorat.
Jules vill uppenbarligen inte vara jultomten.
Jo, det vill han. Självklart vill ha det, men på sitt sätt.
-Precis. -Det är väl okej? Han är fortfarande ung.
När jag är borta…
…är allt över.
Jag tänker inte meddela 500 personer skriftligen.
Över min döda kropp. Kom, vi går.
Lugna dig, Holger!
Herr Claus…
Okej, vi hjälper dig med Marie, så att du kan komma tillbaka.
För om du inte delar ut klappar på julafton, då slår herr Claus igen.
Det blir för mycket pappersarbete. Jag vägrar.
Direkt?
Nej, nu i sommar.
Ja.
Är alla i position?
Ikka?
Klart.
KONTROLLRUM
Du med, Holger?
HÖGSPÄNNING
Holger, är du också i position?
-Klart. -Okej.
Frun! Det har hänt nåt med Marie.
Hur känner du min Marie?
-Det kvittar. -Vad är det med henne?
Hon är på sitt rum. Skynda dig.
Okej. Ikka, kör.
Fångade de råttan?
Där!
Där är hon. Fånga henne!
Stoppa henne. Kom hit!
Kom hit. Fånga henne.
Ta fast det där äckliga djuret.
Kom hit.
Nu.
Skynda på, Holger.
Jag kan inte. Handtaget är för tungt.
Du måste.
Ja, visst.
Kom igen, gör det. Det är nu eller aldrig.
Det är svårt.
Ja, jag gjorde det.
-112… -Hej, kan ni skicka nån genast.
Vi är fast i hissen och vår dotter är i fara.
Okej, frun. Ett ögonblick.
Hallå?
-Kan nån höra mig? -Pappa?
Är det du?
Jules, vad har du gjort?
Nu kan de inte gå nånstans.
-Va? -Va?
I hissen?
Hjälp är på väg.
Ja, okej.
De är på väg.
Jag visste inte att Marie skulle göra det här.
Då får du ha bättre koll på henne.
-Vad menar du? -Vad tror du?
Du lovade.
Marie? Det här inte över än, unga dam. Du får utegångsförbud.
Det misslyckades.
Marie?
Hörde du vad jag sa?
Du hade rätt, farfar.
Förlåt.
Tomten kan inte göra allt.
Sa jag inte åt dig att inte komma hit?
-Farfar, jag… -Gå hem.
Eller till Marie.
Hon är mycket viktigare än julen.
Var kom du ifrån?
Du var där uppe.
Jules, jag har fått nog. Du är inte hos farfar, du ljuger.
Om vi inte kan lita på varandra, vad gör vi då?
Herr Claus?
Herr Claus.
Noël!
Lyssna nu noga.
Ska du verkligen sura som en liten pojke?
Vill du förlora Jules också? Är det så?
Snälla. Jag ber dig, gör inte om samma misstag.
TYVÄRR - VI HAR STÄNGT
Jules?
Får jag sätta mig?
Jag vill berätta en sak.
En gång för länge sen
så grälade din farmor och jag.
Det blev värre varje dag.
Hon beskyllde mig
för att
vara borta för mycket.
Att jag…var för uppslukad av mitt arbete.
Som jultomten?
Problemet var att hon inte visste.
Hon visste inte att jag var tomten och jag kunde inte berätta,
för jag var övertygad om att hon inget fick veta.
Det var ett misstag.
Idag öppnade du mina ögon, min pojke.
Naturligtvis borde jag ha försökt mer.
Jag borde ha berättat allt för henne. Hon hade skrattat åt det.
Hon kanske hade spelat med.
Vad hände med farmor?
Vi växte allt längre ifrån varandra.
Vi pratade aldrig om det igen.
Det slutade med
att hon dog
ensam och i stillhet.
Du har också misslyckats.
Precis som jag.
Men du är inte ett misslyckande.
Du försökte åtminstone.
Det misslyckades.
Och Marie?
Mamma är också arg på mig.
Jag vill verkligen vara en bra jultomte.
Och en bra son.
Men det går inte.
Men du är en underbar son.
Och du blir en fantastisk tomte.
Det vet du inte.
Det gör jag visst.
Varje dag, mer och mer,
ser jag din far i dig.
Och han var en underbar far.
Och den bästa jultomten nånsin.
Men…
Du borde ändra din strategi.
Vad är tomtens bästa vapen?
Julklapparna.
Men jag sa alltid att det inte var det viktigaste.
Det beror förstås på
vad du gör med julklapparna.
Jules.
Det där är Jack.
Han skrev till oss att han inte hade några vänner.
Kära Jack,
slå på frekvens tre
och gå ut på balkongen.
Hej, det här är Jack. Kan nån höra mig?
-Nu då? -Ha tålamod, min pojke.
Ja, jag hör dig.
Jag kan se dig nu.
Vilken julklapp kan hjälpa Maries föräldrar att återförenas?
-Vi måste tillbaka. -Ja.
-Jag är så glad att jag hittade dig. -Det här är så kul.
Lita på mig.
Bara en gång till.
Snälla?
Du måste skämta.
-Är det här ett av Maries trick? -Ja, jag vet inte.
Hon är med dig nuförtiden.
Fick jag henne att göra det här?
Vem lärde henne att vara slug?
Hennes mamma lärde henne att luras.
Sluta! Jag vet att jag är en dålig dotter!
-Marie? -Raring. Ängeln.
Hur kan ni bråka så mycket?
Marie är det viktigaste ni har.
Kan du leta här? Jag letar i lägenheten.
Okej.
-Jag hoppades att de… -Ja.
Du försökte.
Vad mer kan du göra?
Ibland…
Vissa saker går inte att ändra på, jag vet.
Ja, men det var inte det jag skulle säga.
Ibland räcker det med att så ett frö.
Ha tålamod, min pojke. Ha tålamod.
Marie?
Min ängel?
Marie?
Caro, har du sett Marie?
Nej, tyvärr.
Har du sett Marie?
Har du tappat bort henne igen? Tyvärr.
-Jag kan inte hitta henne. -Vi letar tillsammans.
Inte det här också.
Sen var det den gången i den där lägenheten,
där en gammal dam väntade på mig med en sängvärmare av gjutjärn.
Hon var redo. Hon trodde att jag var en inbrottstjuv.
Vart är de på väg?
Till shoppingcentret, kanske?
Jules.
Vet du var Marie är? Vi kan inte hitta henne.
-Vad har hänt? -Det brinner.
Om du vet var hon är, snälla, säg det.
-Jag tror att jag vet var hon är. -Jules!
Marie!
Marie.
Snabbt. In där.
Här är de! Kom.
-Marie. Älskling. Marie? -Jules.
Är du oskadd? Är allt okej?
Se så.
Förlåt, Marie.
Jag trodde att det skulle gå,
men jag kan inte få ihop dina föräldrar.
Vissa saker kan man inte göra nåt åt.
Du gjorde ditt bästa.
Det är sant.
Tack.
Det är sånt storebröder gör.
Du.
Förlåt, hjärtat.
Vi var så upptagna med att bråka att vi glömde det viktigaste av allt.
Och även om vi inte känner likadant för varandra…
Vi älskar dig väldigt mycket. Det gör vi båda två.
Ja.
Och vi ska se till att det blir bättre. Okej?
För om vi kan ha nåt så underbart som du, måste det finnas nån kärlek där.
Jules!
Mamma!
Mamma.
Min kära son.
Vad håller du på med?
Grattis, frun.
Du har en modig son.
Du skötte dig utmärkt.
Tack.
Brandkapten, har du tid?
Ursäkta mig.
Är du hans mamma?
Ja.
Wow.
Tack.
Tack vare din son lever min dotter.
Hur kan jag tacka dig?
Det behövs inte.
-Jo, det gör det. -Nej.
Vi är bara glada att din dotter mår bra.
Jag vet nåt du kan göra.
Jules.
Varsågod.
Om det är sant att visdom kommer med åren
så måste mitt unga barnbarn
vara en gammal man i hemlighet.
Och det är ju omöjligt.
Damm.
Det dammar så mycket.
Jag antar att det där ordspråket är sant…
Varsågod.
Man är aldrig för gammal för att lära sig.
Och den här är till dig. Jag hoppas att det smakar.
Förlåt att jag tvivlade på dig. Du är jätteduktig.
Här har du växeln. Tack.
Ja!
Redo?
Wow!
Vänta! Vi glömde en sak.
Julstjärnan!
Den är nästan lika fin som pappas julgran.
Om du inte gör nåt,
och inte hjälper andra,
då händer det inget i den här världen.
Då blir livet tråkigt, hemskt och kärlekslöst.
Hej. Hur mår du?
God jul.
-Vill du ha en till? -Ja, tack.
I slutändan,
är inte det det enda som spelar nån roll?
Kärlek.
Hej.
Till dig.
Tack. Vad fina.
Bra val. Lita på mig.
Min kvinnliga intuition har inte svikit mig den här gången.
Jag är helt säker.
Så här ska julen vara.
Som tur var kom min gamla hjärna ihåg det precis i rättan tid.
Kom här.
Skål!
God jul.
Skål!
Undertexter: Pauline Mengel