Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERET PÅ EN SAND HISTORIE
Jeg tror, det bliver overskyet senere.
Hvad sker der på Sutton Hoo?
En dame har en udgravningsopgave.
-Mange tak. Se Dem nu godt for. -Tak.
Godmorgen, mrs. Pretty?
Basil Brown.
Vent her.
-Skal vi se på dem? -Ja.
Sådan noget her går normalt igennem museer.
Ja, men da jeg spurgte Ipswich Museum,
sagde mr. Reid Moir, at med krig på vej begynder de ikke på noget nyt.
De har hænderne fulde med en romersk villa.
-Ja, han sagde, du arbejdede på den. -Ja.
Han sagde, du er en besværlig mand.
-Gjorde han det? -Uortodoks og uerfaren.
Er det hans anbefaling?
Nå, men jeg er ikke uerfaren.
Jeg har udgravet, siden jeg kunne holde en graveske.
Min far lærte mig det.
Måske vil Reid Moir ikke dele dig.
Det ved jeg nu ikke.
Jeg har altid villet se disse høje.
Henrik VIII gravede her.
Det hører jeg.
Ingen registrerede fund.
Min mand og jeg købte jorden for at se, hvad der er i højene,
men selv de bedste planer kan fejle.
Hvad er de høje? Vil du gætte?
Gravhøje, formoder jeg.
Vi står nok på nogens gravplads.
Vikingetiden…
…eller måske ældre.
De lokale piger lagde sig åbenbart her i håbet om at blive gravide.
Jeg har hørt mange sagn.
Er det derfor, De vil grave?
Sagn om en skjult skat?
Jeg fik interesse for arkæologi, da jeg knapt kunne holde en graveske.
Mit barndomshjem var bygget på et cistercienserkloster.
Jeg hjalp min far med at udgrave korrundingen.
Den taler, ikke sandt?
Fortiden.
De har kaniner, mrs. Pretty.
Ja, det er jeg klar over.
De graver gange. De er dårlige for udgravninger.
Jeg vil gerne begynde her.
Det ville jeg ikke gøre, mrs. Pretty. Ikke personligt.
-Hvorfor ikke? -Den synker i midten. Se.
Og jorden føles sammenpresset.
Tyve nedsænkede kanaler i høje. De kaldtes "røverrør".
Alt, de fandt, er smeltet om og solgt for længst.
Jeg tror, en af de her er bedre valgt.
Jeg fornemmer noget ved denne.
Det er Deres penge, men jeg ville gå efter beviser, ikke fornemmelser.
Ville 1 pund, 15 shilling og 6 pence om ugen gå an som betaling?
Nej.
-Det er det, mr. Reid Moir betaler dig. -Han betaler ikke nok.
Okay. Jeg er bange for, jeg ikke kan betale mere.
Okay, forstået.
Robert, hvor har du gasmasken fra?
Tag den af.
-Jeg vidste ikke, du… -Det er ikke legetøj.
Robert, det er mr. Brown.
-Goddag, unge mand. -Robert Pretty, goddag.
-Hvem er efter dig? -Kaptajn Laska og hans bøller.
-Mr. Brown er arkæolog. -Jeg er nu udgraver.
Vil De grave i højene?
Desværre ikke. Ikke i dag.
Undskyld mig.
Held og lykke med bøllerne, Robert.
Tak.
Og De med Deres udgravning, frue.
Pokkers.
-Mr. Brown? -Ja?
Billy Lyons. Fra mrs. Pretty.
Okay.
Svar "mandag".
Kl. 8 præcis.
Jeg arbejder ikke for under to pund om ugen.
Der er for langt på cykel til en hel dags udgravning.
Du kan bo hos familien Lyons i kuskehuset.
Mr. Lyons er min chauffør, og mrs. Lyons styrer køkkenet.
-Jeg får brug for hjælp. -Du kan få én mand.
To ville være bedre.
Det glæder mig, vi alligevel blev enige.
John Jacobs og mr. Spooner kommer med fårehyrdehytten.
-Den kan være god i dårligt vejr. -Meget betænksomt.
Min søn Robert vil gerne gå til hånde.
Finder du hans nærvær generende…
Nej, han kan bare komme.
Begynder du med denne?
Ja.
Vi kan nok godt glemme den store høj, mrs. Pretty.
Denne her … Her vil vi finde noget.
Nå…
…jeg vil ikke sinke dig.
Mange tak.
Spørger du mig, burde han lade mrs. Prettys høje være i fred.
-Tak, frue. -Tak.
-Pas nu på, skat. Du kører mig ned. -Undskyld. Mr. Brown spørger efter dig.
-Nu? -Ja.
Tak for beskeden.
Det ligner sådan et fad, man får hos slagteren.
Der er noget sort her, så måske har her været tændt ild.
Hvem er de mænd?
De er fra Ipswich Museum. Mr. Reid Moir ringede.
Han ville høre, hvordan det gik, så jeg inviterede ham.
Mrs. Pretty? Det er Guy Maynard, vores nye kurator.
-Goddag. -Goddag.
Goddag, Brown.
Maynard. Må jeg låne Dem til det hjørne her?
Meget vel.
En.
-Har De fat? To. -Ja.
Tre! Pokkers.
Er det alt, De har fundet?
Undskyld mig.
Ikke mere end dig. Ville du ikke vide det?
Jeg må opfordre Dem til at støtte vores romerske villa.
Krigen truer. Alle mand knokler med udgravningen, før krigen bryder ud.
Vi må derfor bede Dem om at afstå mr. Brown.
Jeg ønsker, han gennemfører det her.
Vi har måske fundet den største villa nord for Felixstowe.
Den er langt vigtigere, tilgiv mig, end denne … mindre opgave.
Så er det op til mr. Brown.
Undskyld. Tiden havde forvandlet træet til sammenpresset sand.
Jeg gættede dets alder forkert.
Jeg tænkte vikingetiden, men det er vist ældre.
-Angelsaksisk. -Det er højst usandsynligt, Brown.
Vi behøver dig til villaen. Derfor er jeg her, og mrs. Pretty har fritstillet dig.
Jeg sagde, det er op til dig.
Nå, men så bliver jeg.
Mange tak, frue.
Undskyld mig.
Hør, jeg har forstået det. Du kan få to pund om ugen.
Du får et par dage til at afrunde her, og da vi er det eneste museum her,
bør du nøje overveje, hvor din fremtid ligger.
Forstået.
Mr. Brown har fortalt os alt muligt.
Hvad er for eksempel det vigtigste på en arkæolog?
Det ved jeg ikke.
Hans næse.
Hvis der er noget at finde, kan han lugte det.
Du skal besøge din far i eftermiddag.
Der er desværre brug for mig her.
Må jeg gå fra bordet?
Hvis du er færdig.
Kogt oksekød på sådan en varm dag bekommer ingen vel, mrs. Lyons.
Det var præcis ligesom sidste gang.
Mrs. Pretty, De producerer al den syre, fordi De bekymrer Dem.
Vi har talt om det før.
De må lære ikke at bekymre Dem.
Ellers får De mavesår.
Tja … hvis De mener det.
De bør ikke være dernede. Det er ikke sikkert.
Spooner og Jacobs skal understøtte det, før vi kan fortsætte.
Jeg læste om Howard Carters udgravning af Tutankhamons grav.
Han stod på tærsklen til gravkammeret
som det første menneske i 3.000 år, og der var stadig fingeraftryk i malingen.
Han sagde: "Tiden har mistet sin betydning."
Jeg har indset, De måske finder menneskerester.
Ja, det er muligt.
Vi graver for at møde de døde.
Vi opgraver dem faktisk.
Der holdes altid ligsyn, når der findes knogler.
Der vises altid det hensyn, uanset hvor gamle knoglerne er.
Vi kan ikke grave i jorden uden at overveje, at…
Brown?
Mr. Brown?
Spooner! Jacobs! Hent hjælp!
Der!
Kom nu, Basil.
Pas på hans hoved.
Mr. Brown!
Mr. Brown?
-Sådan. -Sådan der.
Mr. Brown.
Du er i sikkerhed nu.
Du er i sikkerhed.
Ind i biblioteket, Grateley. Læg ham på sofaen.
Så du noget?
Så jeg noget?
Imens du var væk.
Der kom noget til mig.
Hvad var det?
Min bedstefar.
Jeg bærer hans navn.
Basil Brown.
Landmand.
Han lærte mig alt, jeg ved om Suffolk-jord.
Så du ham?
Jeg så ingenting. Jeg var bare…
Jeg tænkte bare på ham.
Nå, men måske så han dig.
Undskyld mig.
Har du det godt?
Mr. Brown!
Mr. Brown, du skal hvile.
Hør, mrs. Pretty … det er denne her, De kan lide.
Det var den, De ønskede, jeg begyndte med. Den er oval.
Som en ornes ryg.
Alle de andre er runde.
-Ja. -Denne jord er blevet pløjet i 1.000 år.
Hvis nu dem, der pløjede her,
gradvist fik fjernet noget, så da røverne så kom til,
nedsank de røverrøret i det, de troede, var midten…
-Som måske ikke var det. -Nemlig. Fra øst til vest, tror jeg.
Sig til…
…så graver jeg.
Mit fly styrtede ned i den arktiske ødemark,
og da jeg vågnede, var der gået 500 år, så nu er jeg fanget i det 25. århundrede.
Hvordan er det?
Jorden regeres af Dræber-Kane, som er ufatteligt ond.
Ligesom Hitler?
Ja, og med endnu værre overskæg.
Havde dem, der byggede disse høje, også overskæg?
Og fuldskæg.
De var en skægget flok.
Ikke ligesom romerne. De kunne lide glatbarbering.
Vikingerne og rumpiloterne er faktisk ens, ikke?
De udforsker nye områder og udkæmper slag i skibe.
Jo, når du siger det sådan, er de vel egentlig ens.
De flyver forbi hele tiden. Der er en RAF-base tæt på.
-Ville De gerne flyve, mr. Brown? -Åh ja, det ville jeg.
I hele universet.
Hver gang jeg ser i mit teleskop.
Har De et teleskop?
-Ja. -Har De det med?
Det har jeg.
Vil De vise mig det?
Måske.
I guder, hvor han kan snakke.
Hvad var det med rumrejser?
Mr. Brown havde utroligt mange bøger.
Han kom cyklende med en stor pakke med dem.
Mrs. Lyons siger, nogle er på norsk.
Skal vi prøve den grønne silke?
-Er det ikke Deres favorit? -Nej.
Den i fløjl med blonder.
Mrs. Lyons håber, det går an.
-Hvordan har benet det, mr. Grateley? -Meget bedre, tak.
-Skal jeg tænde radioapparatet? -Ja tak.
…mænd af reserven under 32 år
bliver bedt om at stå klar til oplæring som RAF-piloter eller besætning.
Hun har kun været her i 12 år.
Hun kom fra Cheshire.
Giftede sig med en oberst.
Han mødte Edith, da hun stadig gik i skole,
og på hendes 17 års fødselsdag friede han til hende.
Hun gav ham en kurv. Hun sagde, hun ikke kunne forlade sin far.
Hun passede sin far i endnu 13 år, indtil han døde.
I 13 år.
Til sidst accepterede hun oberstens frieri.
Han havde friet hvert år på hendes fødselsdag.
De havde lige fået Robert,
da hendes mand så også døde.
Tænk engang.
UTROLIGE HISTORIER
Vil nogen af jer kigge i det?
-Jeg troede, vi skulle sidde på den. -Prøv du.
Sådan.
Jeg holder øje med dig på hjemvejen.
Vent, for guds skyld!
Kom nu.
Maynard!
De fandt en jernnitte i gravhøjen ved Snape, ikke sandt?
Snape? Basil, hvad har du fundet?
Du godeste, Basil.
-Okay, finder du noget, Basil? -Det går fremad.
Mr. Spooner, henter du mit målebånd i hytten?
En af jer må hellere hente mrs. Pretty.
-Hun er taget til London. -Hvad? Hvor længe?
Til London med Robert. I et par dage.
Pokkers.
Godt, drenge. Kom. Vi gør det sammen.
Vi må kunne vise noget, når mrs. Pretty kommer tilbage.
Og krystalglassene.
Nej, sideindgangen, tak.
-Er mrs. Pretty tilbage fra London? -Hun spiser middag.
Jeg sagde, det hastede.
Du vil vel ikke forstyrre…
Det er i orden, mr. Grateley.
-Er det mr. Brown? -Ja, skat.
De må hellere komme og se.
Det er et skib.
Hvad mener De?
Det er et skib, der er begravet i højen.
-Hvorfor ville nogen begrave et skib? -Tja, vel nok, fordi det er en grav.
Hvis grav?
Jeg vil tro, det er en stor mands grav.
En kriger…
…eller en konge.
De må have trukket hans skib op ad bjerget der fra floden.
De har bundet reb om det og trukket det på træstammer.
Mænd og heste. Der må have været i hundredvis.
De har nok ikke gjort alt det for en tilfældig gut.
Kan du forestille dig den begravelse, de gav ham?
De sange, de har sunget.
De ville have drukket mr. Spooner under bordet.
Vikinger?
Jeg tror, det er ældre.
Maynard er uenig, men jeg skyder på angelsaksisk.
Det er dit værk, John Jacobs, for du fandt den første nitte.
Nemlig, mrs. Pretty. Det gjorde han.
Tillykke, mr. Brown.
-De mente, der var noget. -Jeg fornemmede det.
Ja, det gjorde De, mrs. Pretty.
-Unge John. Tillykke, mr. Spooner. -Tak, frue.
Vi kunne ikke have gjort det uden den unge mand.
Robert, et skib!
Tak, mr. Brown.
Der skal flyttes meget jord nu.
Men hvem ved?
Jeg er ret sikker på, der er mere.
Godaften.
Forstår du, hvad det betyder?
Det vil ændre alt for Ipswich. Alle museer i landet vil misunde os.
-De bliver våd, mrs. Pretty. -Det er jeg allerede.
Mr. Reid Moir har venligt tilbudt at stå for udgravningen.
Jeg afslog hans gavmilde tilbud.
-Det gjorde De vel ikke? -Jo.
Hvad sagde han til det?
At jeg ikke kunne holde den for mig selv, og det er sandt.
Han fik velsagtens en prop.
I mellemtiden har jeg inviteret min fætter Rory Lomax.
-Javel. -Du har brug for flere hænder.
Han er blot amatør, men det er mr. Reid Moir også.
-De må hellere gå ind i hytten… -Ja, det gør jeg.
…for De bliver meget våd her.
Jeg vil takke dig for din tålmodighed med Robert.
-Han er ivrig for at møde dig om morgenen. -Han holder mig på stikkerne.
Har du børn?
Nej, vi…
Nej.
Tyendet fortæller, du har studeret alt fra latin til geologi.
Tja, en smule uddannelse kan være farligt.
-Du har skrevet en bog? -Det har jeg.
En vejledning til stjernekort, der gør dem tilgængelige for menigmand.
Jeg gik ud af skolen som 12-årig. Jeg har altid villet studere.
Jeg kom ind på London University.
Min far modsatte sig.
Vil du spise middag med mig?
Jamen … Tak, ja.
-Godaften, Vera. -Der er en overraskelse på dit værelse.
Javel.
May.
Jeg har rene skjorter med.
På høje tid, må jeg sige.
-Er du glad for at se mig? -Naturligvis.
-Du vidste ikke, jeg kom, vel? -Nej, det gjorde jeg ikke.
Jeg fortalte det nu.
I mit sidste brev.
Jeg gemte dem til weekenden.
Jeg har arbejdet konstant. Du kender mig.
Ja…
…det gør jeg.
Jeg har meget travlt.
-Det ser sådan ud. Her er ingen stole. -Der sker meget.
-Hvabehar? -Her er ingen stole.
Beklager. Der sker så meget.
Du vil vise mig noget. Jeg kan se det i dine øjne.
Jeg siger ikke noget.
Der går mr. Brown med en kvinde.
Det er vel hans kone. Hun skriver til ham hver dag.
Kom ind.
Mr. Brown beder Dem undskylde, frue.
Det var alt. Tak, Ellen.
En mand kunne grave i jorden hele livet igennem
og ikke finde noget som det, jeg fandt her.
-Hun er smuk. -Ja, hun er smuk.
-Du må passe på med sådan noget her. -Hvad mener du?
Alle vil have del i dette skib, og det er dit fund.
-May. -Lad ikke Ipswich Museum tage æren.
-Han tager ikke… -Eller fruen på godset.
-Hun bør betale dig mere. -Hun er meget…
Jeg vil ikke bede om mere.
Mrs. Pretty er meget generøs.
Du har tabt dit hjerte til vikingemøen. Det kan jeg mærke. Ikke sandt?
May, er du sikker på, du ikke vil blive her i nat?
-Jeg når ikke min kørelejlighed tilbage. -Javel.
Tak, fordi du kom, May.
Jeg savner dig.
-Dine bøger holder mig med selskab. -Nej da.
-Jo. -Det er sgu ringe selskab, er det ikke?
-Nej, det er hårdt arbejde, siger jeg dig. -Ja.
-Tak, fordi du kom med skjorter. -Ja.
Okay.
Jeg læser dine breve i aften.
-Farvel, så. -Farvel.
-Lad mig hjælpe. -Ja.
Sådan. Gå derom, og tag presenningen.
Nemlig. Der er en pæl bag dig.
Træk godt til.
Hvor i alverden kom De fra?
Jeg kom på motorcykel fra Ipswich.
-Jeg hedder Rory Lomax. -Har Reid Moir sendt Dem?
Fra museet?
Jeg er Edith Prettys fætter.
Hun bad mig komme. Hun sagde, du behøver lidt hjælp.
Jeg påpegede mine manglende færdigheder, men hun holdt fast.
Javel. Ja…
…De hører jo nok, at jeg hedder Brown.
-Basil Brown. -Goddag.
Regnen fortsætter i nogen tid, så sæt Dem bare ned.
De er vel våd, når de er kørt på motorcykel fra Ipswich.
Det er jeg. Det indhentede mig til sidst.
-Ja. Jeg tænder op. Vil De have te? -Ja tak.
Vi har vist fundet et gammelt angelsaksisk skib.
Når det klarer op i morgen, kan De se, hvad vi laver, ikke?
-Hvor spændende. -Ja, det er ikke ringe.
-Hent den anden presenning. -Ræk mig hammeren.
Sådan.
Løft op.
Nemlig.
Rory!
Goddag, mester.
Jeg kom sent i går. Hvor er din mor?
Hun er taget til London.
Hvem ved, om vi lever om et år?
De gule og grønne bolde betegner gas.
Rød betegner eksplosiver. Røde striber er brandbomber.
Bliver I fanget på gaden under et luftangreb,
skal I vide, hvad man bør gøre ved hver form for angreb.
Nej, kast ikke rundt med dem!
Jeg skyndte mig for at nå det.
Har det påvirket resultatet?
Muligvis, men sygdommen er der.
Den gigtfeber, De havde som barn, har skadet Deres hjerteklapper.
Uhelbredeligt, desværre.
Et nyt anfald vil nok være langt mere alvorligt.
Måske endda dødeligt.
-Er der slet intet at gøre? -Beklager. Gid jeg havde bedre nyt.
Mr. Reid Moir er her med nogle andre mænd.
-De præsenterede sig ikke. -Så er de indtrængende. Hvor er de?
-På vej til højene. -Få fat i dem. Hurtigt.
Lyons?
Jeg har læst op på Oseberg-skibet, et vikingeskib fundet i Norge.
Der var et gravkammer i midten, groft udskåret.
Lidt som vi forestiller os Noas Ark.
Var der et loft her, er det for længst faldet ned.
Se denne linje. Jorden ligger højere, men denne muld er mørkere.
Er der mon noget nedenunder?
Det ved vi måske, når dagen er gået.
Du godeste!
Det er utroligt.
Vi på Ipswich Museum er stolte af vores arbejde,
og vi kan nok enes om, at det er upåklageligt.
-De må standse der. -Hvadbehager?
Det er skrøbeligt og ustabilt. Ikke egnet for mænd af Deres størrelse.
Er det dit værk?
Ja, jeg hedder Basil Brown. Jeg er udgraver.
Nå, Basil Brown, udgraver,
jeg hedder Charles Phillips og er arkæolog,
og jeg er kommet for at fortælle, at dette fund har national interesse.
så British Museum tager over.
Dit arbejde…
…ser heldigvis hæderligt ud,
men dit udgravningsarbejde er ikke længere påkrævet.
Skal det forstås sådan, at De personligt tager over?
Grimes, jeg har aldrig set mage.
-Enig. -Brailsford, aflys alle mine aftaler.
Find ledige hænder. Vi behøver Piggott. Find logi så tæt på som muligt.
Javel.
Den mørkere muld i midten ser meget lovende ud.
I må standse jeres arbejde her og ikke røre mere.
Undskyld, mr. Phillips.
Jeg er ikke ansat af Dem.
Jeg er ansat af mrs. Pretty, og jeg arbejder, til hun siger andet.
Et tilfældigt hold fra et provinsmuseum kan ikke stå for det her.
Det må mrs. Pretty forstå.
John, bare et øjeblik. Hun vil gerne høre det her.
-Javel. Vent her. -Okay.
-Kom i morgen kl. 10.30. -Hun skal vide, hvad jeg fandt.
-Pres ikke på! -Hun skal vide det.
John!
Er han gået, mr. Grateley?
Det er ikke Grateley.
Beklager forstyrrelsen, men jeg tror…
…vi har fundet et gravkammer i skibet.
-Ved mr. Phillips det? -Han er ikke min arbejdsgiver.
Hvad ønsker De?
Han har meddelt, at ministeriet for ekspropriering befaler,
at udgravningen skal styres af ham.
Nå…
…det var så det.
Jeg kan fortsætte en dag mere, hvis De ønsker det.
Har De det dårligt, mrs. Pretty?
Vil du…
…ringe på klokken?
Ja.
Han har ikke ret til at diktere Dem. Skibet kommer kun frem grundet Dem.
Husk på, hvorfor De satte det i gang.
De sagde, det var en fornemmelse, og den var rigtig.
-Mr. Brown fandt vej ind. -Mr. Brown.
Javel.
-Kan jeg bringe Dem noget? -Hent Ellen, tak.
Mrs. Pretty vil gerne beholde jer,
så vi vil gøre god brug af jer.
Jeres hovedopgave er at holde orden ved udgravningen.
Så gravhøjen skal graves ud med 120 cm på hver side,
og jordbunkerne skal fjernes.
I må ikke træde ned i skibet uden min udtrykkelige tilladelse.
Fortsæt.
Finder du dig i det, Basil?
Goddag, mr. Brown.
-Min mor har halsbrand. -Det gør mig ondt.
Hun skal have ro. Jeg lavede den her til hende.
Sikke en fin raket.
Hvor skal De hen?
-Jeg må tage hjem nu. -Hvornår kommer De igen?
Tja … beklager, Robert.
Det gør jeg.
Men, mr. Brown…
Mr. Brown!
Jeg har mistet mit arbejde.
Vi må ikke nærme os Phillips' skib.
Hans skib? Virkelig?
Jeg ville tage nogle fotografier som registrering. Er det i orden?
Helt i orden, bare du ikke fotograferer mig.
Jeg bebrejder ikke Brown. Sådan en hæderlig mand.
Han fortjener ikke Phillips.
-Bebrejder ham? -Han rejste i morges. Vidste du ikke det?
Hvor er Robert?
Har du ikke et andet arbejde?
Jeg skriver til Maynard, så finder han noget.
Fortalte du mrs. Pretty, du rejste?
Jeg lod hende selv finde ud af det.
Er det takken for, at hun gav dig den chance?
Hør, May, jeg får ingen del i æren.
-Ikke engang en fodnote. -Tog du arbejdet for det?
Skulle jeg være arbejdsmand?
Har du gravet hele livet for kun lige at kunne betale husleje?
Nej, May. Jeg gør det, fordi jeg er god til det.
Det er det, min far lærte mig, og hans far før ham.
Vis mig en håndfuld jord fra et sted i Suffolk,
så ved jeg, hvis ejendom det kommer fra.
Der ser du.
Undskyld. Kender De Basil Brown? Ved De, hvor han bor?
Jeg kender ham. Han bor uden for landsbyen. Den vej.
Mange tak.
Jeg fandt det skib.
Nok er jeg ikke docent på Cambridge, men jeg vidste, hvad det var.
Også Jacobs og Spooner, og ingen vil huske det.
Det ved du ikke.
Hvis man ikke er der til sidst, sker det slet ikke.
Du sagde, det ikke handler om fortiden eller nutiden, men fremtiden,
så de næste generationer ved, hvor de kommer fra.
Den linje, der forbinder dem med deres forfædre, ikke sandt?
Noget i den stil.
Hvorfor skulle I ellers lege med jord,
mens resten af landet forbereder sig på krig?
Fordi det betyder noget, ikke?
Noget, der holder længere end nogen krig, vi står overfor.
Hold nu kæft.
Det er Robert.
Robert?
Robert!
Mr. Brown.
-Robert, har du cyklet hele vejen? -De lovede.
May!
De ville vise mig universet. Det lovede De.
-Milde himmel, hvem har vi dog her? -Robert Pretty.
Jeg er mrs. Brown.
Du er sikkert meget tørstig efter den lange tur, ikke?
Kom her.
-Du skal få en kop mælk. -Der er langt.
Ved din mor, du er her? Ved hun, du cyklede hele vejen?
-Skal jeg tage din cykel for dig? -Jeg ringer til mrs. Pretty.
-Tak. -Han har det fint. Han er indenfor.
-Denne vej. -Tak.
-Vi var jo meget bekymrede. -Ja. Han … Det er May, min kone.
-Mrs. Pretty. -Mange tak.
Han har opført sig pænt. En skøn dreng.
Mrs. Brown har en spilledåse fra Whitby med en masse skaller på.
Vil du se den?
Nej, vi har trængt os på længe nok. Hvad tænkte du dog på?
Du kunne være blevet væk eller død.
-Robert. Hvad tænkte du på? -Undskyld, mor.
Robert ville minde mig om et løfte, jeg gav ham.
Jeg ville vise ham stjernerne i mit teleskop.
Ikke sandt?
Kommer du så tilbage?
Det gør jeg. Ja.
Tak.
Godmorgen!
Godmorgen.
Mr. Grimes. Jeg har … taget notater.
Hvis de kan nytte.
De kan spare mig flere dage.
-Du må have fornemmet noget her. -I er kommet langt.
Det gjorde du også.
Mange tak.
-Det er godt arbejde. -Tja, vi fik det i gang.
-Phillips. -Udgraveren er vendt tilbage.
Godmorgen.
I bunden af skibet ser det ud til, at der kan være et intakt kammer.
Det er utroligt spændende.
Hvad med begivenhederne ude i verden, C.W.?
Hvordan påvirker de os?
At dømme efter nyhederne i går aftes
er vi nok i krig om nogle uger, og alle udgravninger i landet standses.
Så det er op til os.
-Du gode Gud. -Hold da op.
Jim! Billy Grimes!
-Stuart! -Hvordan dælen går det?
Glimrende. Det er min kone Margaret.
-Peggy. -Mrs. Piggott, en fornøjelse.
Mr. Phillips, jeg vil bare sige,
hvor glad jeg er for, at De bad mig komme.
Stuart sendte Dem min opgave om bosniske sunkne byer.
Det var pænt af Dem at læse den.
Nå ja, meget stimulerende.
-Jeg håber, jeg kan gøre gengæld. -Det kan De uden tvivl.
Jeg har bare ikke arbejdet meget i marken endnu.
De må ikke tro, jeg har mere erfaring, end jeg har.
De har alle de vigtigste egenskaber.
Har jeg?
Skibet er meget skrøbeligt.
Man kunne sige, at det næsten ikke eksisterer.
Ved for høj vægt smuldrer det.
De vejer vel under 57 kg.
Så jeg overvåger herfra, imens I små nips graver videre.
Bad De mig kun komme på grund af min størrelse?
Et heldigt gæt, faktisk.
Ja, gudskelov Piggott ikke ægtede en so.
Fortsæt.
-Brailsford, hvad mener De? -Hvadbehager?
Hvad har du der?
I orden.
-Jeg giver første omgang, venner! -Meget pænt af dig.
Har de ikke en dobbeltseng?
Desværre. Men er det ikke fint? Lad os nu ikke klage fra starten.
Nej, naturligvis ikke.
Vi er heldige at få del i det her.
Ja.
Ja, det bliver fantastisk.
Foretrækker du denne seng…
…eller den der?
Skal jeg tage den her?
Man skal finde en stjerne og se, hvilken vej den bevæger sig.
-Godaften, d'herrer. -Godaften, mrs. Pretty.
-Goddag, mor. -Goddag, skat.
Navigerer rumpiloter efter stjernerne?
Det gør de helt sikkert.
Ti minutter mere, kommandør, så er det sengetid.
Jeg kan se en stjerne.
-Du godeste! -Hvad foregår der?
-Det faldt sammen. -Væk derfra!
-Piggott, få hende væk! -Undskyld, jeg ville ikke ødelægge noget.
-Hvad er det, Brailsford? -Skete der noget?
-Nogle rustne klumper. -Kom nu. Du er vel oplært?
En uformelig masse af rustne objekter.
Få Deres kamera derned og tag et billede.
Der er meget varmt ude i solen.
Jeg har det fint, tak.
Pas på, hvor De træder. Det er måske vores kammer.
Vil De have noget bygvand?
-Tak. Hvor kluntet af mig. -Slet ikke.
Det er en dejlig nederdel.
Komplet ubrugelig. Jeg har intet bedre egnet.
-Vi kom direkte fra ferie. -Virkelig?
-Ja. -Så kom op til huset.
Så finder vi noget.
Er mrs. Pretty stadig dårlig?
Hun siger, hun har det fint, men…
…det er typisk hende.
Pokkers til vejr.
Vi mister en hel dag.
Der går kun kort tid, før begivenheder ude i verden…
…stopper os.
Det er et sandt kapløb.
Så spilder De mr. Browns talent.
Ja, det er en fremragende idé.
Stuart har intet at udsætte på arbejdet. Kan han udgrave agter?
Mr. Brown er ikke kvalificeret.
Er det ikke bare snobberi, mr. Phillips?
Brown!
Brown, kom her, mand!
Åh, gud. Margaret.
Undskyld, jeg glemte at låse døren.
Ser du, vi deler det badeværelse med fire andre værelser,
og jeg kunne have været hvem som helst, måske Grimes eller Phillips.
Men du er min mand.
Ja, men hvordan ville jeg mon have det, hvis en af dem så dig sådan?
Hvordan sådan?
Sådan her?
Kors, jeg … Stop. Du bør være mere forsigtig. Det er…
Efter at have ventet i en evighed vil jeg nu gå i bad.
-Mr. Spooner. -Ja.
-Godmorgen, mr. Piggott. -C.W.
Du kunne have vækket mig.
Jeg havde ikke lyst.
Nu virker jeg forsinket.
Pas på, Stuart. Det er skrøbeligt, mand.
Skrøbeligt, ja.
Lige et øjeblik.
Pas nu på. Ingen overmodige bevægelser.
-Meget forsigtigt. -Javel.
På tre. En, to, tre.
Vi gør det sådan her.
Rør dig ikke.
Se, Piggott.
Hvor fandt du den, skat?
Din kloge pige.
Phillips!
-Se her. -Se.
Se!
-Du godeste. -Hans ansigt!
Philips.
-Mrs. Pretty, der er mere. -Og her og her.
Der er meget mere.
Vil I begge se på det her?
Jeg fandt det mellem gangplankerne.
Det er vist en merovingisk tremissis fra sidst i det sjette århundrede.
Umuligt.
East Anglia-vikinger brugte ikke mønter før i det niende århundrede.
-Jeg tror, skibet er ældre. -Det har mr. Brown hele tiden sagt.
Det er angelsaksisk.
Piggott! Grimes!
Det er fra den mørke middelalder, ved Jupiter!
Det sjette århundrede.
Det ændrer alt.
Disse mennesker var ikke bare hærgende byttehandlere.
De havde kultur.
De havde kunst.
De havde penge!
Vikingerne er ude af billedet.
-Se, C.W. -For guds skyld.
Du gode gud.
Brown har lige vist mig en merovingisk tremissis.
Jeg så den!
Den er angelsaksisk.
Det er utroligt!
Goddag. Camperer du her?
Nej, min fætter Rory sover der.
Må han ikke komme indenfor?
Nej, han synes, huset er for varmt.
Det forstår jeg godt.
Han vil i flyvevåbnet.
-Vil han? -De sender ham snart papirerne.
Han får sine vinger.
Fremragende indsats, allesammen.
Brailsford, Piggott, hvis I begynder at læsse guldet ind i bilen,
kører vi det til British Museum.
Hvadbehager?
Det er det oplagte sted til det, mrs. Pretty.
London forbereder sig på luftangreb.
British Museum tømmes lige nu for skatte, ikke sandt?
Jo, men … det skal på laboratoriet.
Denne skat stammer fra nogens grav.
Der kommer et ligsyn, og dens skæbne afgøres der.
Indtil da, mr. Brown…
…vil du som finderen af dette skib bringe skatten op til huset?
Ja, mrs. Pretty.
Mange tak, allesammen.
D'herrer, jeg får brug for hjælp. Mr. Lomax.
Det er yderst usædvanligt.
Det tilhører vel mrs. Pretty, ikke? Det blev fundet på hendes jord.
Ligsynet afgør bestemt, om skatten tilhører mrs. Pretty eller landet.
Piggott, skal skatten gå til Ipswich Museum?
Gør jeg det rigtige?
Det er nogens grav.
Nej, det er…
Det er liv, vi afdækker…
…og derfor graver vi.
Lige herinde.
Det er nok bedst.
De er som udsendinge fra en anden verden.
Jeg camperede med Roberts far, ser De.
Han fortalte mig om alle fuglenes kald.
Så når jeg hører nattergale, tænker jeg på skoven her.
-Er her nattergale? -Har De ikke hørt dem?
Nej.
Jeg har aldrig hørt en nattergal. Kun på radioapparatet.
Der er en skøn cellist ved navn Beatrice Harrison.
På sommeraftener øvede hun i haven, og…
…en aften spillede hun en skala, og en nattergal sang med.
Hun kunne ikke tro det, så hun spillede en sonate, og nattergalen sang igen med.
Virkelig?
Ja, det skete igen de følgende aftener.
Ms. Harrison blev så begejstret, at hun kontaktede BBC.
-Og? -Nogle aftener senere
kom BBC og satte optageudstyr op i ms. Harrisons have.
Hun begyndte at spille, og de ventede og ventede…
…og…
…til sidst begyndte nattergalen at synge.
Det fortsatte i et kvarters tid,
hvor den steg og faldt med celloen.
Nej.
Jo.
Jeg ved det.
Men det helt specielle er,
at andre, der havde lyttet til udsendelsen i deres have,
fortalte om, at andre nattergale også var begyndt at synge.
Det er fantastisk.
Ja, det var det. Det var fantastisk.
Margaret!
-Kom nu. -Kommer.
Nå, men godnat så.
Jeg vil lytte efter celloer i skoven.
"Celloer."
Værsgo, venner.
Vi udgraver en legende.
-Beowulf. -Arthur, briternes konge.
Skål.
Apropos den mørke middelalder kan jeg knapt se min øl.
Hvad foregår der egentlig?
Prøve på mørklægning, C.W.
Kommer tyskerne fra luften denne gang?
-Sidst kom de via floden. -I 600 e.Kr.?
Hør, jeg…
Det har været en stor dag. Jeg er helt udmattet. Undskyld mig.
-Tillykke med et fabelagtigt fund, mrs. P. -Skål for din kloge kone.
-Ja, nej. Jeg går med dig, skat. -Nej. Du vil vel fejre det.
-Bliv og få en til, Piggott. -Min omgang. Vil du skænke?
C.W., spørg ham, om han tager imod merovingiske tremissis.
…pressekampagnen,
truende udtalelser fra statsmænd, i spidsen for Tysklands politik,
den systematiske provokation med grænsehændelser
og endelig den konstant stigende forekomst af mobiliserede tropper
ved de polske grænser er et åbenlyst bevis på dette.
En Labour-deputation overbragte i aftes premierministeren
en anmodning om evakuering af kvinder, børn og krøblinger
som forholdsregel, skulle krigen bryde ud.
…finde Buck Rogers, hvis nogen kan.
Hent vagterne, I tåber!
Undslipper de, kommer I alle i robot-bataljonen!
Ikke endnu.
Skat, C.W. har bedt mig bringe noget af det rustne jern til laboratoriet.
Vi tror, det kan være rustningsdele, og jeg vil gerne snart rense dem, så…
Skal jeg tage med?
Nej, C.W. behøver al den hjælp, han kan få her, så…
Og han er meget tilfreds med dig.
Javel.
Jeg tager Brailsford med, for laboratoriet er hans område.
-Du må være tapper, Margaret. -Peggy.
Jeg hedder Peggy.
Jeg vil savne dig meget, Peggy.
Beklager, jeg tager ham fra Dem.
-Det var pænt af Dem at invitere mig. -De kan ikke bo på kroen uden Deres mand.
Mr. Phillips ville kede Dem ihjel.
Har De fremkaldt Deres billeder, mr. Lomax?
Jeg er i gang. Der er mange, så jeg må hellere få det gjort.
Jeg får nok snart mine papirer.
Rory er blevet optaget i flyvevåbnet.
-Bør jeg lykønske Dem? -Det ved jeg ikke.
Kusine Edith gjorde ikke.
Det ser lækkert ud.
Velbekomme.
Vær ikke for længe om det. Det er sent.
Og det er en delvis måneformørkelse.
Løb ikke.
Du godeste.
Er det ikke et dårligt varsel?
Det mente man engang.
Det føles, som om guderne er vrede.
Dem, der begravede skibet…
…hvad troede de på?
Tja…
…de sejlede et sted hen, ikke?
Ned til underverdenen, op til stjernerne.
Hvor end vi ender, når vi dør.
Vi er på det sidste nu, ikke?
Retsmedicineren har ringet.
Der er ligsyn på fredag, og De skal deltage.
Der har været stor interesse for vores skib,
så jeg har inviteret alle til at se det bagefter.
Alle?
Landsbyboerne kommer og mine venner fra området.
Må jeg minde Dem om, hvor skrøbeligt stedet er?
Invitér endelig familie og venner.
Mrs. Pretty…
Du gode Gud.
Robert.
Lad ingen svømme ud. Strømmen er stærk nu.
De oplærer drengene i vakkelvorne fly fra Verdenskrigen.
Min mand sagde, at ønsker man sin søn død, skal han gå ind i flyvevåbnet.
De siger, denne krig bliver udkæmpet i luften.
Hvad er der sket, mor?
Klarer han den?
-Robert skal op til huset. -Skal jeg gå med ham?
Han vil ikke afsted.
Jeg beder ham passe på mig.
Tak.
Robert.
Ja?
Jeg føler mig svimmel.
Er jeg svimmel, skal jeg hvile mig og have et glas vand.
-Virkelig? -Så går det normalt væk.
Det må jeg prøve.
-Vil du holde mig i hånden? -Ja.
Han hed David Atkinson.
Det var hans anden soloflyvning.
Politiet og retsmedicineren er her.
Jeg har tørt tøj med til Dem.
Jeg har kaffe i mit telt.
Vil De have noget?
Min far druknede…
…på en ferie i Cornwall.
Han blev taget af strømmen.
-Det gør mig ondt. -Nej. Det er længe siden.
Han havde epilepsi.
Hvorfor ville De fotografere?
Det er vel bare en måde at prøve at fastholde tingene på, når de…
…passerer forbi.
Sørge for, at det vigtige ikke går tabt.
Min far gav mig engang en gammel mønt.
Han sagde, den var fra kejser Augustus' tid.
Jeg kendte historien fra Biblen, hvor Jesus viste disciplene en mønt.
"Så giv kejseren, hvad kejserens er."
Ja. Og jeg…
Jeg blev overbevist om, at den mønt, jeg havde,
var den, som Jesus viste sine disciple.
Jeg var forundret over, at jeg kunne holde den i hånden.
Hvad skete der med mønten?
Jeg går med den.
Jeg tænkte, den ville bringe held.
Gør den det?
Hvis tusind år…
…gik på et øjeblik…
…hvad ville vi så efterlade?
Den her.
Og dele af Deres ur.
Lygten.
Fragmenter af kruset.
Men hver eneste lille del af os to ville…
…forsvinde.
Hør.
Hvad?
Piloten døde, ikke sandt?
Jo, skat.
Vent.
Rory dør ikke, vel?
Undskyld.
Nej.
Du dør ikke, vel?
Mrs. Pretty.
Er De dårlig?
-Vil De hjælpe mig til mit værelse? -Naturligvis.
Har De det godt?
Ja! Ja.
-Skal jeg ringe efter en læge? -Nej. Det er … halsbrand.
Mrs. Pretty, har De det godt?
Jeg er trættende.
Vil De hente lidt mælk til mig?
-Ja. -Tak.
-Er De sikker? -Ja, tak.
Robert. Skat!
Robert.
Har du det godt?
Robert?
Jeg ved, hun er syg. Jeg kan intet gøre.
Hvorfor kan jeg intet gøre? Jeg bør kunne hjælpe hende.
Det gør du også. Du hjælper hende.
Nej. Hun får det værre, det kan jeg se.
Da min far døde…
…sagde alle, jeg skulle passe på min mor.
Og jeg svigtede.
Jeg svigtede.
Robert…
Vi svigter alle.
Hver eneste dag.
Der er visse ting, vi bare ikke kan klare…
…uanset hvor meget vi prøver.
Det ikke er det, du vil høre.
Jeg er stærkere, end hun tror.
Det ved jeg.
Det kan du måske vise hende.
Nå…
…vi må have dig indenfor, ikke?
Kom.
Det er vist din sengetid. Kom så.
Der er vist en hel hær af bladsmørere på vej.
En tåbe fra Sunday Mirror har allerede spurgt mig,
om skibet stadig er sødygtigt.
Hvad sker der med skatten? Det er spørgsmålet.
-Tyskland har invaderet Polen… -C.W., har De set min kone?
…og har bombet mange byer.
Ordrer, der fuldender mobiliseringen af Søværnet, Hæren og Flyvevåbnet,
blev underskrevet af kongen på et møde i Statsrådet til eftermiddag.
Regentparret har besluttet at blive på Buckingham Palace indtil videre.
Så sker det altså.
Dronningen kørte til Westminster ARP-hovedkvarteret.
Jeg har lige modtaget det.
Jeg skal melde mig hos RAF Martlesham nu til morgen.
Der er ligsynet.
Det er min lægeundersøgelse. Jeg skal komme. Beklager.
Jeg har lagt nogle billeder i spisestuen til dine gæster.
Rory, jeg siger det ganske klart, at du må ikke dø.
Jeg mener det alvorligt. Vov ikke at udsætte dig selv for fare.
Tja … jeg ved ikke, om jeg har noget egentligt valg.
Robert får brug for dig.
Forstår du det?
Godmorgen, Robert.
-I dag sker det. -Jeg vil sejle med min mor.
Det skib sejler vist ingen vegne. Det er bare komprimeret sand.
Kun tiden holder det sammen.
-Det betyder intet, hvor vi skal hen. -Hvor er det da?
Tager De med?
Hvis jeg bliver inviteret, gør jeg.
-Godmorgen. -Goddag.
Er de til mig?
Nej, jeg søger min kone.
Måske vil De sige farvel fra mig.
Jeg er blevet indkaldt.
Naturligvis.
Pøj, pøj med det.
Stuart.
Jeg har købt dem til dig.
Hvor skønt.
Lomax fortæller, han er blevet indkaldt.
Nå…
Jeg må afsted. Farvel.
Ifølge et officielt telegram er Warszawa blevet bombet seks gange i dag.
Telegrammet tilføjer, at meget hårde kampe fortsætter langs hele fronten.
Det bliver endnu en blodig omgang.
Sådan. Hørte De resultatet?
Bare et hurtigt billede!
Gå nu til side.
Gå til side, tak.
-Skal jeg køre med i bilen? -Ja.
Maynard!
Maynard, vil De sørge for, min kone kommer ind i huset?
Jeg håber, jeg får mulighed for at tale med Dem senere.
-Mrs. Pretty? -Mrs. Pretty!
Jeg beklager meget.
De mennesker var ikke vilde krigere.
De var sofistikerede mennesker med stort håndværkstalent.
Den mørke middelalder er ikke længere mørk.
-Det er vel sherry, ikke? -Det ved jeg ikke.
Drikker vi den nu, eller udbringes der en skål?
Hvad gør alle andre?
De ting, der blev fundet, er blevet en national sensation.
I ved nok alle nu, at de blev fundet i et kammer på et skib.
Et gravskib lavet af egetræ.
Efter min mening den største og smukkeste skat af dem alle.
Det er 90 fod langt og ligger øst-vest.
Fundet og udgravet af mr. Basil Brown.
-Basil! -Mr. Brown!
Du må meget undskylde.
Jeg troede, afgørelsen ville glæde Dem.
Vi dør.
Vi dør og nedbrydes.
Vi lever ikke videre.
Jeg er ikke helt enig.
Fra det første aftryk af en menneskehånd på en hulevæg
har vi været en del af noget kontinuerligt.
Så vi…
…dør ikke rigtigt.
Rory lagde dem frem i morges.
Det havde jeg helt glemt.
Sid ned.
Deres arbejde er sikkert meget tilfredsstillende…
…men det er ikke nok.
Livet er flygtigt.
Det har jeg lært.
Der er øjeblikke, man bør gribe.
Resultatet kunne ikke være bedre, mrs. Pretty.
-Hele Suffolk har støttet Dem. -Ja.
Jeg så dig i hendes bil.
Talte hun om sine planer?
Med teen?
Med skatten, mand. Hvad er hendes planer?
Vi håber, De er enig i, at Ipswich Museum er perfekt.
-Lad os tale om det en anden gang. -Ja, naturligvis.
Hun stoler på dig, mand.
Lad hende ikke give den til Ipswich. British Museum ville købe det hele.
Det er naturligvis uvurderligt, men hun må være rimelig.
Beder De mig tale Deres sag?
Tag lidt citronkage, mr. Phillips. Den er dejligt forfriskende.
Mange tak for Deres ord. Jeg kunne have jublet.
Min søn har knyttet stærke bånd.
Basil er også meget glad for ham.
Måske kan han komme på besøg af og til.
Naturligvis. Meget gerne.
C.W. mener, vi bør tage til festen nu.
Jeg synes, du skal tage afsted … uden mig.
Vil…
Kommer du senere?
Jeg…
Det tror jeg ikke.
Nej.
Vi har begge ting, vi må gøre, ikke? Og jeg har set dig, når du er lykkelig.
Du er så smuk.
Jeg er lykkelig med dig.
Jeg kunne … lære at være det.
Det ville være en frygtelig skam.
Stuart! Skal vi vente?
Lad os køre. Kom nu.
Gå bare.
May…
…stedet skal sikres for fremtiden, så det ikke forfalder yderligere, så…
…det tager en uge mere.
Tag du bare afsked med den gamle tøs.
Sørg godt for hende.
Vil du ikke blive her i nat?
Vi ses i næste uge.
Jeg dækker skroget med hessian
og lægger et lag grene ovenpå…
…som beskyttelse imod vægten af jorden.
Al jorden skal ned i skibet igen.
Ligesom da vi fandt det.
Jeg giver skatten til British Museum.
Som en gave.
Der kan flest muligt vist få den at se.
De ved det ikke endnu.
Du skulle vide det først.
Tja, det er en frygteligt stor gave.
Jeg ved ikke, om nogen nogensinde har givet så stor en gave.
Tilsyneladende ikke.
Jeg sagde til mr. Phillips, jeg forventer, dit arbejde anerkendes.
Tak.
-Hold kursen, mr. Brown. -Javel.
Vi nærmer os kanten af atmosfæren.
Kan du se det, mor?
Vi sejler ud i universet.
Ja, jeg kan. Hvor skal vi hen?
Til Orions Bælte og hente dronningen.
Hvilken dronning?
Skibet er hendes. Hendes folk gav hende den til hendes hjemrejse.
Hun blev trist, da skibet kom…
…for hun vidste, hun måtte forlade alle.
Og hun var bange for…
…at de ikke kunne klare sig uden hende.
Men hun vidste, hun måtte følge kongen til himlen.
Og således begav hun sig…
…gennem Jorden og ud i universet.
Og rummet er noget sært noget.
Tiden er helt anderledes der, og 500 år kan gå på et øjeblik.
Og dronningen så tilbage på Jorden.
Hun så, hendes søn var voksen, og at han var blevet rumpilot.
Hun vidste, at ved hans første tur til stjernerne
ville hun tage imod ham.
I morges gav den britiske ambassadør i Berlin
den tyske regering et sidste varsel om,
at medmindre de inden kl. 11 meddelte,
at de er beredt til straks at trække deres tropper ud af Polen,
ville der være erklæret krig imellem os.
Jeg er nu nødt til at oplyse, at der ikke er kommet en sådan besked,
og dermed er dette land i krig mod Tyskland.
I forstår nok,
hvor meget det piner mig, at min kamp for freden har slået fejl.
Regeringen har lagt planer,
der vil gøre det muligt fortsat at lede landet
i den hårde tid, der kan ligge foran os.
Men der er brug for jeres hjælp.
I kan gøre jeres i kampenhederne
eller som frivillige.
I så fald skal I melde jer til tjeneste
i overensstemmelse med de anvisninger, I modtager.
Det er afgørende, at I fortsætter jeres arbejde.
Må Gud velsigne jer alle.
Skatten lå under 2. Verdenskrig gemt sikkert på en undergrundsstation i London.
Den blev først vist for offentligheden ni år efter Ediths død.
Basil Browns navn blev ikke nævnt.
Det er først i de senere år, at Basils enestående bidrag
til arkæologien er blevet anerkendt…
…og hans navn står nu ved siden af Ediths på British Museums faste udstilling.
BASERET PÅ ROMANEN AF JOHN PRESTON
Tekster af: Pia C. Hvid