Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mina flickor.
Er mamma blir arg om hon upptäcker att ni haft itu väggen igen.
-Delia? -Delia?
Delia, är allt bra?
-Delia? -Señora Delia?
Det är jätteviktigt att ni informerar er familj om det här.
Tyvärr vinner vi inte den här fajten.
Vi måste ha telefonnumret till en anhörig.
Behandlingen är väldigt aggressiv…
EN ORIGINALFILM FRÅN NETFLIX
Har du hittat Delia?
Jag ringde hennes mobil, men utan framgång.
Hallå? Vad är det, Julián?
Inget. Hittar vi inte Delia tar Diego Tel Aviv till daghemmet.
Jag föredrar att Pablo passar henne.
Nej, jag menar det. Ta honom till daghemmet.
-Julián, säg till om vi är tre på linjen. -Vad oförskämt. Tagga ner.
Vad döljer du?
Det finns inget att dölja, men vi diskuterar vår son.
Och därför säger jag att det är enklast att ta Jerusalem till ett daghem.
Okej. Tack för din synpunkt.
Tror du inte att Delia har nog att stå i med blomsteraffären?
Jag är framme nu. Jag pratar med Delia och hör av mig.
Hej då.
BLOMMORNAS HUS
-Hej, Amanda! -God morgon.
-Hur är det, tjejer? -Hejsan!
-Elena, vilket mirakel! -Överdriv inte.
Jag var här för en…
två… tre månader sen.
-Där ser du! -Det var länge. Livet kom emellan.
Var är Delia?
Inte här.
-Va? -Hon har inte dykt upp.
Märkligt. Hon svarar inte i telefon.
-Lönlöst. Hon tappade den häromdagen… -I vattnet!
Golvet var vått, och… Du fattar.
Okej, men kan ni hälsa henne att jag letar efter henne?
Vi letar alla efter henne. Det är rätt viktigt.
Du måste hälsa på oftare.
-Jag vet! -Dröj inte för länge.
-Tre månader kan vara en evighet. -Jag vet.
-Eller en pandemi. -Ja.
Okej, tjejer. Hälsa nu Delia.
-Hej då! -Hej då!
-Tack, unge man. -Ingen orsak.
-Vi ger det till mamma. -Ja.
Låt mig se, Delia.
Han har inte somnat än.
Piri, gubben.
Är nåt fel, señora?
"Ni är välkomna på bröllopet mellan Salomón Cohen…"
Blir det av den här gången?
Jag vet inte, men jag hoppas det.
Var ska det hållas? Få se.
-Varför då? Vi ska inte gå. -Vi måste gå, Virginia.
Annars spär du på ryktena om att du är kär i Salo än.
Vilka rykten, Ernesto? Det är bara du som säger så.
Det är därför han ställt in så många bröllop.
Om du så gärna vill gå, kan du hälsa honom från mig.
Det är min farfars brevöppnare.
Ja. Du vill ju inte förlägga din släktklenod. Ditt arv.
Jag öppnar, Delia.
Salo?
-Hej, Elena. -Hej.
Din bil står utanför, så jag blev nyfiken. Vad gör du här?
-Vem är det? -Ingen!
Elena de la Mora! Vadå "ingen"? Jag kunde varit din dotter.
Vi får prata sen.
Det är en gammal vän till mig som har köpt huset. Det är allt.
-Det passar dåligt nu. -Varför är du så mystisk?
Ni får inte ställa till det mer för er.
-Får jag prata med Chuy? -Dra inte in Jesús i det här.
Då så, min son. Ta min mobil, tack.
Vad skrev din moster i syskonens gruppchatt?
Snälla.
Hon säger: "Nåt märkligt pågår i vårt hus. Okej, före detta hus."
Inget mer?
Mamma, vad gör hon i huset?
Ni måste släppa det, gå vidare, utvecklas…
Det räcker så, Brunito.
-Växa upp… -Svara henne.
"Okej."
Och så den där emojin med monokel, som om det är jättesuspekt.
-Okej. -Och vet du vad?
Byt namn på gruppchatten. Byt till "Systrar".
-Det är fixat. -Tack.
-Det är mamma. -Jaså, din mamma. Sätt på högtalaren.
-Så där. -Hej, älskling! Hur är det?
-Pau, jag har dåliga nyheter. -Nej!
Du är på högtalaren. Bruno är här med mig.
-Alltså, jag har jättegoda nyheter. -Bra.
Mamma, jag är van vid dåliga nyheter i den här familjen. Så varsågod.
Det har inget med dig eller dina problem med sprit och mjukporr att göra.
-Det tar vi sen. -Va?
-Vi måste prata om det. Du är så pantad. -Hur kunde du veta?
De ska lägga ner åtalet mot Agustín Corcuera.
-Nej. -Jag gjorde allt jag kunde.
Men bevisen räcker inte till. Det har gått för många år, och…
Mamma, du glömde svänga.
Beräknar ny rutt…
Du anar inte hur illa det är, hjärtat.
Så där ja.
Den där Agustín har värstingadvokater.
Men de är värstingar.
María José kan inte göra mycket mer.
Familjen är alltid familjen, men det lönar sig inte.
Är det inte på tiden att vi berättar för mina syskon om vad som pågår?
Nej, Pau. Jag vill inte att de ska se mig så här.
-Du måste hålla ditt löfte. -Det gör jag.
-Förutom att du berättade för mig. -Tyst med dig.
Tyst med dig. Jag sa inget.
-Du råkade höra det. -Nej, du berättade det.
-Tjafsa inte emot. -Gräla inte.
Visa lite hyfs.
-Paulina? -Ja, raring?
Jag drömde samma dröm igen.
Den med Vicente Fernández? Du gillar verkligen honom.
Nej, Pau.
Den om skatten.
-På vilket sätt är den relevant? -Åh, Paulina!
När du var liten
gömde du och dina syskon en skatt i era föräldrars sovrum.
-Du minns inte. -Hur skulle jag kunna minnas det?
Om det hade funnits nån skatt i det där huset
hade jag grävt fram den med mina bara händer.
Den finns där. Jag tror att min dröm är en profetia.
Det är där du kommer att hitta bevisen mot Agustín.
-Det är en uppenbarelse, inte en profetia. -Okej, det med.
Din mamma var en smart kvinna.
Jag är säker på att hon gömde den där
eftersom hon visste att ingen skulle leta där.
-Ingen förutom ni. Du måste hitta den. -Åh, Delia.
Jag minns inget av det, men om du är säker ska jag hitta den.
-Gör det före min operation. -Det ska jag.
Förresten, vilken dag är nu operationen igen?
Antecknade de det? Jag ser inget. Det är hemskt att bli gammal.
Du…
Delia?
Delia!
Åh nej, Delia…
Du reste dig inte ens. Hon kunde mycket väl ha dött.
-Jag tittade upp. -Kom, vi måste hem.
-Och min terapi, då? -Tyst.
Nej, hon andas. Det var läskigt.
Nu åker vi hem. Du är jämt som klistrad vid mobilen.
Hej då, Delia.
-Vad är det som luktar? -Det är medicin, sötnos.
Ska du inte gå på bröllopet?
Nej. Varför göra det? Bröllop är så…
…tråkiga.
-Därför ska jag aldrig gifta mig. -Det beror helt på vem du gifter dig med.
Ditt blir säkert roligt.
Därför måste du lova mig att när du är vuxen,
så ska du hitta den rätte.
-Din drömprins. -Som pappa?
Ja.
Ja, som din pappa.
Precis som han.
Ett riktigt kap, va?
Jag kunde ha gått till terapin. Du måste lita på mig.
Vi bokar om den.
Tanken är ju att tillbringa lite kvalitetstid ihop.
Du vill ha mig under uppsyn ända sen du skickade mig till rehab.
Ingen skickade dig nånstans.
Du åkte på ett sommarläger
som specialiserar sig på personer som är förtjusta i alkohol.
-Kom nu. -Du, mamma?
Kan jag få bilnycklarna?
Varför då?
För att spela musik.
-De är där borta. -Tack.
Jag litar på dig. Okej?
Gör dig inte till.
Du kommer att få finnar över hela din vackra nuna
om du fortsätter bete dig som om du är nåt. Så snygg är du inte.
Jösses.
Vad är det?
Herre… Varför har rika människor i Mexiko så dålig smak?
Eller överallt, egentligen. Det är en universell förbannelse.
-Och vem är den mystiska kvinnan? -Och varför inreda ett hus så där?
-Vad gör Cohen där inne? -Varför körde han bort dig?
Och vem mördade Paco Stanley?
-Håll käften. -Du är så pantad.
Det är inget skämt, det är nåt märkligt i görningen.
-Var är Delia? -Jag vet inte.
-Finns det nån koppling? -Jag tror det.
Tjejerna på blomsteraffären uppförde sig märkligt.
Nej, det är inget i görningen.
Om det inte är nåt, varför ger du dig inte, då?
De öppnar ju inte.
María José glömde gammelfarmors ring i kassaskåpet. Okej?
-Jag kan inte tro det. -Tro det.
Inget är i görningen.
Vi går in, hämtar den och sen är det klart.
-Hejsan. -Hej.
-Jag heter Paulina de la Mora. -Ja, jag vet vem du är.
Och ni måste vara Elenita de la Mora och Juliancito de la Mora.
Med de livliga höfterna.
-Hon känner till oss! -Och dig allra bäst.
Mitt barnbarn visade din video. Så fantastisk. Så rytmisk.
-Så pinsam. -Tack.
Vi vill inte besvära er, men vi har glömt en sak där inne och…
-En sak? -Ja, det tar bara fem minuter.
-Om det inte är till besvär. -Det är det.
När jag köpte huset ingick allt som fanns inuti det.
-Eller hur, Paulina? -Visst.
Men ni kan säkert förstå att det här gäller nåt personligt.
-Är ni Inés? -Nej, det är mitt barnbarn.
Huset står i hennes namn, men jag är innehavaren.
Om ni ursäktar har jag en del att stå i. Se mitt hem som ert hem.
-Tack. -Så vänligt.
Före detta hem.
Varning. Ni är för nära dörren. Backa undan.
-Ljudet matchar inte videon. -Va?
Hur kan den urgulliga gamla mormodern stänga ute oss?
Det pågår nåt märkligt här.
-Jättemärkligt. -Det har jag sagt hela tiden.
Vi får reda ut det.
Bruno, nej. Bruno!
Bruno!
Din jäkel!
Det ska bli fest här.
Ett ess i rockärmen.
-Tar du hand om det? -Okej, Diego och jag.
Hör på, Julián. Jag ville inte säga det här, men nu kör jag.
Jag ogillar vårt arrangemang. Jag ogillar Tel Aviv också.
Elena, vad säger du? Han är din son!
-Han måste bara vänja sig vid dig. -Men inte så!
Jag ogillar att ni säger Tel Aviv. Han heter Patricio.
Okej.
Jag uppskattar hyllningen, men vi måste fokusera på bevisen nu.
-På vadå? -Jag menar på gammelfarmors ring.
Dessutom kallar alla honom Tel Aviv. Byter vi blir han förvirrad. Stackaren.
Blir han förvirrad? Han har tre pappor och en mamma.
Han blir ändå förvirrad.
Jag har en plan.
Igen, Virginia?
Det är Patricio.
Hej, Pato! Hur är det?
Jag har tänkt på saken. Vi går inte på bröllopet. Du vinner.
Nej, tvärtom.
-Vi måste gå på bröllopet. -Herrejäklar, bestäm dig nån gång!
Vi ska ta hämnd på Agustín.
-Hur kan du veta att han kommer? -Hur tror du? Pato berättade det.
-Vi har väntat i åratal på den här dagen. -Precis, det har ju gått åratal.
Vi ställer inte till med problem.
Det sägs att hämnd är en rätt som bäst serveras kall.
Den här är iskall, och vi har en plan.
Det kanske är er enda chans att hämta ringen.
Men om ni misslyckas lär ni få med polisen att göra.
Som er advokat, vill jag än en gång påpeka
att min rekommendation är att ni skickar in en ansökan
om att på laglig väg få rätt att gå in i fastigheten.
Nej!
Nej, María José. Vi har pratat om det.
Visst. Den här familjen ha en tendens att hamna i fängelse.
-Minns du din konferens i Finland? -Tyst, Bruno kan höra dig.
-På tal om det, var är Bruno? -María José, fokusera på planen.
Vi har ont om tid.
-Han är ju beroende av mjukporr… -Va?
Men snälla! All porr är mjukporr.
Hur som helst gör jag bara det här på grund av de särskilda omständigheterna.
Var det inte du som glömde ringen?
Jo, så var det. Jag glömde ringen, så jag tänker ut planen.
-Ska jag hålla Tel Aviv? -Patricio har det bra hos mig.
-Kan vi höja volymen? -Jag skulle hjälpa dig om jag bara kunde.
Tryck här…
-Försiktigt! -Slappna av för fan!
Jag tar hand om honom.
Ska vi fråga Bruno?
Bruno är Edward Scissorhands upp i dagen. Allt han rör, förstör han.
Nej, den är gammal.
Men herregud, vi lär alla hamna i fängelse.
Den här familjen…
-Det lugnade honom. -Bra. Då så, låt se.
Vad måste vi göra?
Vi måste spela in honom. Utan bevis på hans erkännande tror ingen oss.
Särskilt inte på grund av mitt namn. Noll trovärdighet. Inget illa menat.
Vänta, var är Micaela?
Nej, Micaela är på turné.
-Varför har du inte sagt det? -Du sa aldrig att hon ingick i planen.
Hon försöker bli stjärna med pappa och Carmela.
Okej, det gör inget.
Det ökar chansen för att planen ska gå åt helvete, men visst.
Dags för Nobelprisen. Julián…
Vi vet att Chiquis står på gästlistan.
Du ber om att få vara hans "plus en".
Va? Ska jag gå dit med Chiquis?
Men snälla, han har alltid gillat dig. Du kommer att göra honom glad.
Kan jag få göra nåt annat?
Var inte så självisk. Vi har alla nåt att förlora här.
Men jag glömde inte ringen.
Ni måste vara väldigt diskreta.
Vi måste hämnas Patos död.
Vi behöver allierade
för vi får inte råka illa ut.
Ni infiltrerar festen en och en.
När jag kommit in är jag bara ännu en gäst.
Julián distraherar gästerna, särskilt Lord Sätt-på-migs fans.
-Vems fans? -Lord Sätt-på-mig!
Det är Lord Sätt-på-mig!
Jag spelar in hans erkännande. Alla gästerna blir vittnen.
Jag har skickat en karta över huset
om vi måste aktivera planen "Uppdrag omöjligt."
Den planen sätts i verket endast om planen
"Har den äran på din bemärkelsedag" används.
Personligen tycker jag att namnet är alldeles för långt.
-Verkligen. -För helvete.
Vi måste vara diskreta. Inget våld, inga spår.
Det blir svårt att spela in honom,
men jag kan få Agustín att gå i fällan utan att nån märker nåt.
Hur ska du lyckas med det?
Med min charm.
Lyssna på musiken. Elena orkestrerar planen,
och går nåt fel spelar hon "Till glädjen" som bara hon kan.
Men snälla! Elena kan inte spela nåt över huvud taget.
Minns du inte min trumpetarkille i skolan? Han lärde mig spela tuba.
Jo, men visst!
Vi åkte på turné i Europa med en orkester.
Vi spelade i Rumänien, Armenien och Tjeckien. Det var fantastiskt.
Där ser man.
-Dags att prata om tunneln. -Vilken tunnel?
Det finns en tunnel
som förbinder blomsteraffären med Virginias garderob.
Här.
Hon använde den till att smyga ut till dr Cohen…
För din skull!
…röka marijuana eller gråta ut.
Vid speciella tillfällen hade hon sex där.
-Va? -Det är mamma, det.
Virginia sa det när hon var full på kabarén.
Hon släppte loss den natten. Hon var…
Samtidigt…
Vi hackar oss in i husets säkerhetssystem.
-Vilka är "vi"? -Kommandocentralen i Madrid.
-Säg hej, allihop! -Hej!
Varför tror ni jag har munskydd?
Vi kämpar på här. Kämpa på!
-Men kom igen. -Snälla.
Just nu har vi bara varann. Vi måste slå vakt om varann.
Jag kommer att sitta vid min dator och ha allt under uppsikt.
-Är allt uppfattat? -Ja.
Om 24 timmar ska vi hämta tillbaka gammelfarmors ring.
Det här är en pakt.
Det är en pakt. Om 24 timmar ska vi hämnas på Agustín Corcuera.
-Vad var det? -Jag ryste till.
Det är mamma.
Ursäkta, det är Brunos terapeut.
-Kom, Virginia. -Vi går och lägger oss.
-Det är sent. -Låt mig pussa honom. Mitt lilla hjärta.
Så gullig, han är helt slut.
Varsågoda, hörrni! Hej då!
-Hej då! -Lycka till!
Nu är jag idioten som glömde ringen.
Som om jag skulle glömma den.
Ska vi verkligen göra allt det här för en ring?
Ursäkta mig. Jag trodde att samtalet redan var slut.
Det är bara… Videosamtal är så krångliga, eller hur?
Hallå? Vi måste prata.
Nån ska försöka ta sig in hos din mormor under festen.
Berätta vad som händer!
En mus!
Glöm inte att sterilisera nappflaskan och napparna.
Och du vet ju att han sover med 1,5 timmes mellanrum.
-Om han bli uppjagad… -Oroa dig inte.
-Inte? -Huvudet?
-Vänta, låt mig. -Vill du hålla honom?
Ja, hjärtat. Min lilla gullunge.
Nu går vi.
-Så ja. -Jag sa ju att han avskyr henne.
-Säg inte så. -Men jo!
Kan du förklara varför du hittade på det här med ringen?
För att jag inte kan berätta att vi gör det här för att få hämnd.
De är svaga.
Det är inte hämnd, utan rättvisa.
De skulle stötta dig om de visste att det var för Patricios skull.
Jo, men hur förklarar jag
att Delia har fått en uppenbarelse medan hon kämpar för sitt liv
och att den hjälpt henne komma ihåg att bevisen finns i gömstället?
Påminn mig inte om Delia. Jag kan fortfarande inte tro det.
Med det och Brunos nya beroende…
Vilket beroende?
Jag hackade hans dator. Det är åtminstone mjukporr.
Missionären i kasst ljus med riktigt töntig musik.
-Han har mossig porrsmak med. -Och vad mer?
Han har en flickvän, men hon använder inte sociala medier.
Det känns inte bra.
Finns det nån koppling?
Det finns alltid en koppling.
Bruno?
Bruno!
Mamma och pappa!
-Vad tycks? -Mamma är så vacker!
-Gillar du den, raring? -Ja.
-Ni är båda snygga! -Tack.
-Tack så mycket. -Nu går vi.
Vad fin. Den ser ut som guld.
Jag ska ge den till dig en vacker dag.
Ja! Jag gillar dina naglar med.
-Jag ska måla dina med. -Ja.
Gör nu som Delia säger.
Sköt er.
-Hej då! -Hej då.
-Ha det så kul! -Hej då!
Nu är det bara vi igen, ungar.
Tack.
Jag är redan ombytt eftersom jag är först ut i kväll.
Visst.
Du gör allt för att få uppmärksamhet, va?
-Det vet du. -Ditt hår ser så återfuktat ut. Bravo!
-Jag är tubavikarien. -Du är sen.
Nu kör vi.
Systemet är aktiverat.
Välkomna!
Hej, Virginia.
Carmelita!
Hur länge var det sen sist?
Kanske tio… Åtta år, närmare bestämt.
-Var det så länge sen? -Och det smärtar mig än.
-Hej, Carmela. -Hej, Ernesto.
-Jag fick inbjudan till ert bröllop. -Varför kom du inte?
Det är inte så lätt att se sitt livs kärlek gifta sig.
Du förstår nog hur jag kände, va?
-Jag trodde inte ni skulle komma. -Vi har viktigare skäl.
Nej, Virginia. Låt bli.
-Vadå? -Virginia…
Vi ska ta hämnd för Patos död.
I dag? På Salos bröllop?
-Det känns opassande. -Du har rätt. Det är fel dag.
Nu går vi.
Ursäkta oss.
Namn, tack.
-Agustín Corcuera. -Plus en.
-Agustín Corcuera, varsågod. Och ert namn? -Jag är "plus en". Jag är hans sällskap.
-Han heter Julián… -Aguirre. Jag heter Julián Aguirre.
Legitimation, tack.
-Vi har en de la Mora. -Jag heter Aguirre.
Trodde du vi skulle förlåta det du gjorde mot pappa?
Mig lurar du inte. Du må vara söt, men du är helkorkad.
Lord Sätt-på-mig.
-Lord Sätt-på-mig? -Jag hatar dig.
-Det är han! Kan jag få en selfie? -Visst.
-Tack! -Jag vill också ha en.
Lord Sätt-på-mig.
-Har ni sett videon? -Underbar!
Vad trevligt.
-Nej, släpp mig. -Vart för ni honom?
Bruno! Vad sysslar du med? Gå inte in där!
-Han är min plus en. -Han är en de la Mora!
-Bruno Riquelme. -Gå inte in. Ignorera inte mig!
Bruno. Gå inte in där!
Inés är ägarens barnbarn.
Nu drar vi.
Dags att gå vidare till nästa plan.
Tänk inte på det. Jag tar hand om det.
Jag blev påkommen.
Allvarligt, Julián? Klarade du inte ens det?
Och tyvärr verkar Bruno brås på mig.
Inte en chans. Barn får sina hjärnor från mamman.
Han kommer att lyckas.
Han är på festen. Han förstör allt.
-Vad säger du? -Ja, och den ser riktigt kul ut.
-Är han verkligen där? -Ja!
Den ungen får inte dricka längre.
Vet du vad det värsta är? Hans nya flickvän är ägarens barnbarn.
Varför sa du inte det först?
Helt otroligt. Påstå aldrig att han brås på dig igen.
-Vet du vad? Jag älskar mjukporr. -Men snälla, Julián.
Vad kan man vänta sig av den dummaste?
Titta! Det är ju vi.
Vågen!
Var inte så tarvlig.
Förlåt. Jag var långt borta.
Mormor, det här är Bruno. Bruno Riquelme.
Vad kul att träffa dig, Bruno. Så trevligt.
Señora Esperanza, Julián De la Mora har upptäckts.
Det finns två till. Se upp, de kan vara bland oss.
Ha det så kul, Brunito.
-Ni också. Ursäkta mig. -Visst.
Tur att du varnade mig. Mormor vet ju precis vilka de är.
-Vad många vakter. -Jag vet. Det är väl bra?
Vi behöver mycket skydd i kväll.
Javisst.
Salomón Cohen.
-Virginia. -Mina innerliga gratulationer.
Hur är det nu ni säger?
Mazel tov, eller hur?
-Mazel tov! -Ja, mazel tov!
Ursäkta. Vi önskar er allt gott på er bröllopsdag.
Eller hur, Carmela?
Agustín Corcuera!
Jag visste inte att ni var vänner än.
-Det här är min kusin Sara. -Agustíns fru.
Fru? Men du är ju…
-Tar ni ett foto på oss? -Visst!
-Lite närmare, tack. -Ja, som ett minne.
När jag räknar till tre säger ni "omelett".
Ett, två, tre.
Omelett!
Grattis. Jag är Ernesto de la Mora.
-Ernesto de la Mora. -Virginias make.
Salo, kan du förklara varför du bjudit in Agustín?
Han är en släkting.
Sara och Esperanza är kusiner. Han är släkt.
Agustín är Patos mördare. Minns du det, eller vill du glömma det?
Följ med mig.
Jävla miljonärer. Kan de inte dela glas?
Kära nån!
-Vill du ha en Xanor? -Nej, jag mår bra.
Bruno är på festen.
-Ingick det i planen? -Nej!
Om han dricker kommer han att sabba allt. Vi måste rappa på.
-Är han hård? -Tyst med dig! Nu går vi.
Lycka till.
Aj! Försiktigt!
Låt mig förklara alltihop.
-Du måste förstå. -Säg mig en sak först.
Varför gifter du dig med en katolik när det var därför vi gjorde slut?
-Hör på. -Nej, Salo.
Jag hade konverterat om du bett mig.
Jag pluggade hebreiska för att överraska dig.
-Vad sa du? -Att det kunde ha varit jag, idiot.
Jag bad uttryckligen om fyra våningar, inte tre.
Vill du förstöra mitt bröllop? Den är hemsk.
Förlåt att jag stör. Har du en liten stund?
Jag släpper det inte.
Vad spelar det för roll? Du valde Ernesto.
-Jag gifte mig med Ernesto… -…för att han gjorde dig gravid.
Eller du påstod det.
Hjärtat är förrädiskt, Virginia.
Salo!
Folk är förrädiska, Salomón.
-Jag är förvånad att du kom. -Jag är förvånad att du bjöd mig.
Salo?
Jag har en plan för kvällen.
Nej.
Inte här. Min familj är här. Det är mitt bröllop.
Nej, inte så.
Även om…
Jag är en flexibel kvinna.
Och ärligt talat
känner jag en glöd inombords.
Skynda dig med stegen!
Lever hon?
-Hon kommer att ha ihjäl mig. -Nej, vi vet inte vad hon såg.
Förlåt.
Salo, hämta hjälp.
Blond. Paulina de la Mora är blond.
Vem pratar du om?
-Hon är borta. -En möjlig Paulina de la Mora-spaning.
Möjlig? Jag känner henne. Du måste vara på alerten.
Det långsamma talet står i omvänd proportion till tankeskärpan.
Sätt fart på ditt folk.
Det här är hemskt.
Förlåt.
Det ingick inte i planen.
Nu måste Diego och Esperanza gå till salongen,
så att hon kan stänga av larmen.
Se som han älskar mig.
Mazel tov!
Låt mig följa er till en plats att byta om på.
Varför tar du mig inte till en mer avskild plats?
Där ingen kan se oss. Nånstans mörkt?
-Paulina, är du redo? -Jag är alltid redo.
Hjärna…
-Hjärta och styrka! -Och styrka!
Varning. Du är för nära fönstret.
Backa undan.
-Varför går vi inte till ditt rum? -Det går inte just nu.
Gästerna!
Nej, så att du kan byta om. Gästerna får inte se dig så här.
Du är ju värdinnan.
Vem bryr sig? Kolla.
-Jag ser perfekt ut, eller hur? -Visst.
-Kolla. -Helt klart perfekt.
Men jag fortsätter gärna med det här senare.
När alla gått kan du komma till mitt rum.
-När alla gått? -Ja. Nu går vi till mina gäster.
Klart slut.
Bruno!
-Mamma, vad gör du här? -Nej, vad gör du… Du dricker.
Ge dig! Jag har åldern inne.
Älskling.
Så länge du bor under mitt tak gäller mina regler.
Jag funderar på att flytta in hos min flickvän Inés.
Jag känner redan till huset, så…
Fantastiskt! Det låter underbart.
Glöm inte att jag, i egenskap av din mamma,
alltid får nys om dina dumheter som är oerhört omfattande.
Det här är Paulina… Aguirre, va? Hon är en vän till min mamma.
-Hans mamma är jättevacker. -Ursäkta, jag ska fylla glaset.
Vilket glas?
Ser man på!
Paulina de la Mora som blondin.
Åh, Chiquis Drácula. Det klär mig, eller hur?
Så elegant! Din gylf är öppen.
Du vet väl att åtalet mot pappa lagts ner? Om han så är skyldig försvarar jag honom.
Det luktar regering lång väg om dig.
-Det är du väl bekant med? -Hyfsat.
Låt oss säga att vi deltar i samma strid.
Vi får se hur det går.
Men jag förstår dig.
Familjen är alltid familjen. Man älskar dem utan att döma dem.
Eller snarare, så dömer man dem eftersom man älskar dem.
Vilken tajmning!
Skål för familjen.
-Må den bästa vinna. -Må den bästa vinna.
Salo!
Oroa dig inte. Esperanza mår bättre än nånsin.
Hur är det möjligt? Jag dansar utan brud.
Allt är under kontroll.
Skraj-ustín Corcuera.
Jag trodde att du undvek mig.
Vakta din tunga inför min fru, annars kommer du att få ångra det.
Ska du göra mot mig som mot Pato?
Du har haft gott om tid på dig att gå till polisen, men du ger dig inte.
Kom inte med falska anklagelser.
Och jag är inte Skraj-ustín! Jag är Agustín.
Julián?
Julián, jag pratar…
Ursäkta.
Ursäkta, unge man.
Jag tror att Julián har övergett planen och åkt hem för att vara med Tel Aviv.
Värre än så, tror jag.
-Jag såg nån falla genom takfönstret. -Elena!
Om Julián inte svarar, så var det nog han.
Bäst för honom att han inte är hemma hos mig med min son.
Jag menar, vi måste kolla så att Julián inte är instängd.
Hon har en bra poäng.
Om nån blir kvar när vi går in i tunneln kan den personen bli gripen.
Det stämmer att Julián är instängd. Jag har hittat honom.
Helt ofattbart så korkad han är.
Okej, uppfattat. Jag hämtar honom.
Och du fokuserar på Esperanza.
-Virginia, var har du varit? -Här och dansat.
Vi har letat efter dig. Har du sett bruden?
Märkligt. Det är inte live nu.
Det är ju du och Salomón.
Följ med mig.
Vad gjorde ni? Vart skulle ni?
Det är ju jag!
-Tänker du berätta… -Ni är jättesena!
Jag måste köra filmen igen. Jag trodde att ni var proffs.
-Säg till för jag vill kolla en sak. -Men snälla. Visa oss kameran.
Ni har 30 minuter på er.
Få det att funka, annars är jag inte med. Förstått?
Gör det du måste, så tar vi hand om resten.
-Tack. -Okej.
Vad gjorde du med Salo? Alla gästerna såg er.
Såg vadå? De såg bara brudgummen gå runt med en gäst.
Du är från vettet.
Larmet kommer att avaktiveras om 20 minuter.
Inta era positioner.
Paulina, vad gör du? Snälla, det passar inte nu.
Nu får det vara nog.
För helvete. Paulina!
Bruno? Får jag prata med dig?
Gubben.
Hur är det möjligt att du har en flickvän
som bor i det här huset utan att jag fått veta det?
Mamma, åk hem innan du hamnar i fängelse igen.
-Inte den tonen till mig! -Aj. Lugna dig!
Jag drar dig i håret igen om du använder den tonen igen.
Lova mig att gå härifrån nykter.
-Mamma, det kan jag inte lova dig. -Jaså? Varför inte? Berätta.
-För att jag ska förlora oskulden i dag. -Tyst!
Du lär dig inget om sex av att se på porr.
Så är det inte alls. Du kommer att vara kass.
Har du åtminstone kondomer?
Vet du vad? Nu räcker det. Du är galen.
Ha inte sex utan kondom!
-Tyst, snälla. Du är galen. -Precis så uppför sig skitstövlar!
-Han kommer att se den. Det är omöjligt. -Nej, säg inte så. Vi kommer på nåt.
Hur går det?
-Vi hittar inget gömställe för kameran. -Kolla! Ett glory hole.
-Så snuskigt! -Så tursamt!
-Vad är ett glory hole? -Du vet, ett glory hole.
Man stoppar in penisen här, och den andra personen…
Sluta, vi fattar.
-Vi gömmer kameran där. -Okej.
Säg inget mer.
-Ett under att det inte gick värre än så. -Inte värre?
Jag såg min make med en annan.
Och jag som trodde att tårtan skulle sabba dagen.
Det är inte första bröllopet som blir avblåst.
Kommer inte på fråga!
Så vad ska du göra, då?
Just nu tänker jag skära upp tårtan.
Har den äran på din bemärkelsedag…
Nej! Det är inte min födelsedag!
Det är det visst!
Kom nu!
Oroa er inte.
Esperanza betyder hopp, och hoppet är inte ute.
-Hoppet kommer och hoppet går… -Kolla, där är hon!
Jag mår bra, Salo. Tack.
Agustín, får jag låna dig en stund?
-Var inte nervös. -Ernesto!
-Va? -Vi måste prata.
-Vad är det? -Dåliga nyheter.
Vad är det som händer, Carmela?
-Då ska vi se… Ett litet leende. -Gå din väg.
Tack.
Du vet att jag aldrig skulle såra dig, men du måste få veta det här.
Virginia och Salo har haft sex.
Jag vet.
Nej, jag menar… Här. I dag.
Här? I dag? Hur vet du det?
Esperanza sa det.
Ernesto!
Vänligen återvänd till era platser för att låta er smaka av tårtan.
Ett steg.
Ett steg till.
Se framåt.
Självsäkert.
Jävlar.
Så där. Äntligen.
Jag har hittat dig!
Vilken lättnad. Hur kom du upp dit? Du har väl dejtat en bergsklättrare.
-Din slampighet har tagit dig långt. -Håll käften.
Jag hittade en gammal bild på mamma. Ägaren kände kanske mamma. Jag vet inte.
-Säkert därför hon avskyr oss. -Jag ser inte.
-Vi skippar hämndplanen. -Va? Varför? Var är Agustín?
-Vi åker hem till vår familj. -Va?
Du smög undan med Salo.
-Ni hade sex. -Nej!
Han berättade om planen för mig.
Vi ska hämnas Patos död, eller hur?
Vad ska vi göra, Virginia?
Ernesto ska hämta hit Agustín.
Du distraherar gästerna medan jag spelar in hans erkännande.
Okej. Hur gör jag det?
Nej, Paulina! Inte än!
Oroa er inte.
-Den här låten… -Det är ett larm.
-Jag tillägnar den… -Det gick i gång.
-Till de nygifta. -Hitta henne.
Och extra mycket till dig, Salo.
Och till dig… Salos maka.
Älskling…
Har du vänstrat med henne med?
Lugn, jag ska inte…
Det är inte som du tror.
Mitt öde var beseglat Det vet jag
Jag vet du har en storm Som i ditt inre känns enorm
Älskling…
Snyggt!
Vårt möte var ju ren hasard
Samma tid och samma boulevard
Så där ja!
Släpp allt som gör det spänt Jag klandrar inte dig för det som hänt
Du förstår, livet är så där
Du går, och jag stannar här
Regnet faller, och jag är inte din
Jag är katten, blöt inpå sitt skinn
Och jag jamar för dig
Hej, Paulina.
Vad tråkigt att behöva träffas så här, va?
-Ta henne till pannrummet, tack. -Finns det ett pannrum?
Nej!
Ta till alla erforderliga medel
för att få Paulina de la Mora att avslöja var hennes syskon är.
Tack, mina herrar.
Vi går över till plan C som i "Cacas".
Uppfattat.
-Uppfattat. Vi går över till plan "Cacas". -Vilken plan är det?
Jag är fortfarande på "Har den äran"-planen.
Hej då, Cacas.
Kom med hit!
-Vad händer? -In med dig!
-Här har du honom. -Låt mig vara, din galna subba!
-Skulle jag vara galen? -Vart ska du?
-Jag vill få veta sanningen. -Det gör du redan.
Polisrapporten visar att jag är oskyldig till Patricios död.
Du vet att det inte stämmer. Kom hit. Det räcker nu, Agustín.
Befria dig själv. Befria dig själv från mardrömmen inom dig.
Bördan som du burit så länge på.
Jag lovar att aldrig besvära dig igen.
Låt mig friska upp ditt minne. Den natten gav jag mig av efter midnatt.
Du stannade med Pato, och han var jättefull. Minns du?
-Ja. -Ja.
Ja, vi drack allihop och firade.
Precis som alla andra nyårsaftnar höll alla på med sitt.
-Du sjöng vackert, Carmela. -Tack. Jag hoppas att det funkade.
-Det där med Salo och Virginia… -Nej.
Det smärtar mig att inte få vara med dig.
Kanske en vacker dag. Vissa saker tar tid.
Vad är det här?
Den var min farfars.
Behåll den. Jag vill att du ska ha nåt som är mitt.
-Ett bråk bröt ut, och de slängde ut oss. -Vad handlade bråket om?
Pato började skälla ut mig.
Vad var han arg över?
För att vi inte varit tillsammans den kvällen.
-Vad hände, Agustín? -Han kysste mig.
Jag puttade honom!
Sabbade inte din otrohet dagen, ska inte det här göra det.
Vänta. Pato var min vän.
Låt det rulla. Låt vårt bröllop betyda nåt.
Han föll ner, och de började sparka honom.
-Gjorde du inget? -Nej.
Din värsta mardröm börjar i dag, Salomón Cohen.
Och i det ögonblicket var jag tvungen att göra ett val.
Plötsligt blev jag rasande. Jag visste inte vad jag gjorde, och…
Och vadå, Agustín?
Jag började slå honom.
Mina fötter stampade mot marken.
Jag slog honom.
Och sen?
Vad hände sen?
-Du dödade honom. -Mitt livs kärlek?
Ja. Jag dödade honom. Nöjd nu?
-Är du det? -Nej!
Jag kan aldrig förklara hur det känns att döda den man älskar mest.
Jag ville ha ett liv med honom. Jag ville sticka till Mérida ihop.
Jag ville bilda familj med honom!
Men det kunde jag inte! Jag kunde inte det!
Jag var för feg! Jag förstörde honom!
Adjö, Virginia.
I går sa de Att du fortfarande frågar efter mig
De sa även Att när du gör det, så gråter du över mig
Jag vet inte riktigt vad som hände
Och hur det kom sig Att allt plötsligt vände
I våra vardagliga liv
Fick lyckan tyvärr sin ände
I går sa de…
Vart tar vår kärlek vägen?
Att du fortfarande…
Om varje dag…
Frågar efter mig
Så vissnar blomman
De sa också…
Av din lycka
Att när du gör det, så gråter du över mig
Om du hade gjort det
Innan du tog farväl
Om du hade gjort det
Innan våndan nått din själ
Hade du i dag haft så mycket
Så mycket kärlek
Allt du behöver göra
Är att prata om mig
Och om jag överlämnar mig själv?
Nej. Vi måste ta oss igenom det här. Det är viktigt för Paulina.
Ja, men Tel Aviv är ensam. Dessutom är det här heldumt.
På allvar? Han är inte ensam. Han är med Pablo.
Respektera honom. Pablo är hans tredje pappa.
Vår unge har den bästa familjen han nånsin kunde haft.
Vet du varför?
För att vi vet hur man gör. Vi vet hur man är en familj.
Planen misslyckades.
Vi gjorde allt rätt, men nån ströp sändningen.
Släpp varann! Det räcker nu, Virginia!
-Lämna mitt bröllop, Virginia de la Mora. -Det ska jag!
-Esperanza! -Nu går vi.
Nu dansar vi, älskling.
-Hurra för det lyckliga paret! -Hurra!
Lägg av!
Nu dansar vi.
Då så. Redo?
-Vad händer? Klart? -Nästan.
Larmen är avstängda.
Julián!
Ta tunneln. Jag ska kolla läget i blomsteraffären.
Vi ses snart. Hej då!
Elena.
Vi vet hur man är bästa familjen.
Paulina, hör du mig?
Ja! Snälla hjälp mig härifrån.
Nån har stängt av larmet. Det är dags att gå in nu.
Uppfattat.
Men jisses, så hemskt.
Här håller jag på som 007.
-Det är här, va? -Nej, här.
Kom!
-Jag tror jag såg nåt. -Det är ingen här.
Är det här?
Är du redo?
-Har din mormor en vattensäng? -Jag sa ju att hon är knäpp.
Tjejer…
Förlåt, jag ville bara kolla läget med tunneln.
-Det går framåt. -Ja.
Bruno…
-Är nåt fel? -Nej, allt är bra. Vi fortsätter.
Sluta…
Vad är det?
Snälla…
-Mamma? -Förlåt!
-"Mamma"? Är din mamma här? -Förlåt, men jag kunde inte låta det ske.
Mamma, så pinsamt! Vad gör du här?
-Det är du som rånar min mormor. -Nej, jag rånar ingen.
-Det gör hon visst. -Men Bruno!
Du vet mycket väl varför vi är här.
-Ja, för att hitta en liten skattkista. -Nej, för mycket mer än så.
Vi är här för att ge tillbaka nåt litet
till personen som har lagt hela sitt liv på att ta hand om oss,
trösta oss
och stötta oss.
Det är därför vi är här. För att vi är en familj.
Vi är här för att Delia
ska få sin sista önskan uppfylld. Hon är döende.
Vad är Delia?
Delia är döende!
Hur vet du det?
María José sa det. Jag hörde henne på datorn.
Är Delia döende?
-Vilka är ni? -De är min familj.
Vet du varför jag egentligen är här?
-Säg inte att… -Nej.
Jag hörde talas om Delias skattkista i går,
och även om det var en speciell kväll, ville jag också hjälpa min familj.
Jag sa inget för att inte göra dig besviken igen.
Min älskling. Mitt hjärta.
Nu kör vi.
-När du svär på din familj, är det bra? -Ja, det är alltid bra.
Familjen är alltid familjen. Man älskar dem utan att döma dem.
Eller rättare sagt, man dömer dem för att man älskar dem.
Du får berätta allt för din mormor. Jag förstår dig om du gör det.
Nej. Jag hjälper er.
Men så rart! Vad rar hon är.
Vilken skattkista? Vad är det som pågår?
-María José glömde inte ringen. -Vi måste träffa Delia. Vad gör vi här?
Nej! Det var Delia som bad mig hämta skattkistan.
-Minns nån av er den? -Klart jag gör!
-Inte jag! -Var finns den?
-Jag tror att jag minns. Vänta. -Menar du allvar? Elena, tänk efter.
Ett steg. Ett steg till.
-Kom igen, Elena. -Framåt.
-Elena! -Och…
-Det är inte sant! Den har murats igen. -Nej!
Vi hinner inte.
-Vi borde ge upp. -Nej, det kan vi inte!
Delia ska få skatten om det så ska ta kål på mig.
-Lugna ner dig. -Nej, så ska det låta!
-Kassaskåpet! -Just det. Kom!
-Det är inte sant. -Vad är det?
Min födelsedag funkade inte.
Vakter!
-Testa med Elenas. -Ja, ta min.
Det hoppas jag inte.
Tack och lov!
Vet nån vilket år Delia föddes?
-Delia, vems födelsedag är det? -Det är min, raring.
Hur många år fyller du?
-Grattis. -Tack, raring.
Så vacker tårta. Grattis!
-Tack. Nu blåser vi ut ljusen. -Önska dig nåt!
-Vad är det? -Gammelfarfars brevöppnare.
Nu sticker vi!
-Går det? -Herregud!
-Fortsätt. -Försiktigt, den är vass.
-Så där! -Se upp med spetsen. Försiktigt!
-Vi har hittat den. -Här är den.
Systemet aktiverat.
Larmet har aktiverats. Spring! Elena, det här ska du få för!
Vi måste försöka med nåt. In i garderoben, allihop!
Igen?
Vi springer till tunneln på tre.
-Ett, två, tre! -Kom igen!
Systemet har avaktiverats.
Nej!
-Kom igen! -Skynda på!
-Skynda dig! -Kom igen!
Señora…
Jag vet att det inte gick riktigt som tänkt, men…
Det var inte lönlöst.
Ni har det här.
Kan vara bra att ha.
-Tack. -Ursäkta mig.
Hur mår dina föräldrar?
-Ska vi gå? -Ja.
Vi ses snart.
Tack för all din hjälp, Carmelita.
Jag hittade den här.
Jag är säker på att den tillhör dig.
Jag…
Jag tar hand om den. Tack, Carmela. Hej då.
Då går vi.
Vi har varit så fokuserade på bröllopet
att vi glömt bort att en viktig familjemedlem fyller år.
Stanna! Vi har dem!
Där är de, mormor.
-Vad är det här? -"Det här"? Vi är människor precis som ni.
Jag avskyr familjen de la Moras förmåga att jämt komma undan.
En sån fullständigt olidlig plåga!
Jag är hemskt ledsen, min son.
För vadå? Jag ser hellre att du avbryter mig…
Nej, det jag menar är…
Jag har svårt att hitta ett mellanting
mellan att tillrättavisa dig och att ge dig svängrum.
Att ha en modern familj är svårt.
Att ha en familj är svårt.
Förresten måste du ringa din mamma. Hon måste vara helt uppriven.
Hon kommer låta det gå ut över mig.
Jag kan höra er.
Sätt fart. Nån väntar på sjukhuset. Bra jobbat, familjen.
Vi slipper åtminstone återvända till det där huset.
Diego och jag har lite kvar att ordna där.
-Vi kan ju ta tunneln… -Jag är nöjd. Vi återvänder inte.
Vi kan göra klart det där hemma.
-Men snälla! -Hörrni!
Ditt förfinade yttre står i bjärt kontrast till det som kommer ut ur din mun.
Aldrig tråkigt.
Du luktar som "poppers".
I slutändan fick jag det jag ville.
Ta farväl av Pato.
Ta farväl av Pato? Men snälla Virginia.
Låt oss släppa det förflutna och vara ett riktigt par.
Det är det sundaste vi kan göra.
Vi måste glömma det förflutna. Det återvänder inte.
Visst.
Ingen mer Carmela. Ingen mer Salo. Ingen mer alls.
Bara vi två.
Här är det, Paulina.
Här har du alla bevis du behöver.
Vad är det på bandet som är så viktigt?
Sanningen.
Kolla, det är ju vi.
Titta, Delia.
Det är du.
Raring.
Kolla på teckningarna.
-Ni ritade dem till mig när jag fyllde år. -Just det!
-Få se. -Kolla, min son.
De är min skatt.
Du har jämt ritat bättre än jag.
Jag har en skatt till.
Det är mamma som ung, pappa, Salo, Carmela
och några andra.
Esperanza.
-Känner du henne? -Givetvis, Eleni.
Och det är Agustín Corcuera.
Det var den kvällen som…
Där. Ni kan se själva.
Den är klar.
Plötsligt blev jag rasande. Jag visste inte vad jag gjorde, och…
Och vadå, Agustín?
Kom ihåg.
Hjärna, hjärta och styrka!
Det är inte sant.
Så där ja!
Jag är ledsen, Pau.
Det är vi.
Tel Aviv är jättelik dig.
Ge aldrig upp, min son.
Så där ja!
Min älskade Piri!
Så där ja, raring!
Lova mig att ni inte gråter.
Vi bara minns gamla tider, kära du.
Paulini…
Piri…
Eleni…
Jag älskar er så mycket, mina barn.
Jag lovar er
att allt kommer att bli bra till slut.
-Allt kommer att bli bra. -Ja.
ALLT KOMMER ATT BLI BRA TILL SLUT.
OCH BLIR DET INTE BRA, ÄR DET INTE SLUT.
Undertexter: Anna Johansson