Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Gyere!
Gyere ide!
Szia!
Elnézést, ezt a kutyát az úton találtam. Nem tudod, kié?
Te vagy Vimero?
Nem, Antonio vagyok.
Jó napot!
Hogy vannak?
Találtam egy kutyát, és gondoltam...
Nem ide való.
Nem quintanari.
Ha valaki kidobta,
az a kutya már nem jó semmire, ne is keresse a gazdáját!
Merre van a Mantecón utca?
A Mantecón nem egy utca. Az egy út.
Menjen arra, míg el nem hagyja a várost!
Jobbra lesz egy felhajtó.
A végén lesz a ház, amit keres.
Honnan tudja, mit keresek?
Mert az az egyetlen kiadó ház,
és nem olyannak tűnsz, mint akinek barátai vannak Quintanarban.
Köszönöm!
A CSIGÁK HÁZA
Gyere!
Gyerünk!
Antonio!
Berta?
Jól emlékszik.
Milyen az első benyomás, tetszik?
Jó, a ház kívülről jól néz ki.
A város, hát, nem tudom.
Szentivánéjig ilyen, de akkor majd meglátja.
A ház több mint kétszáz éves,
szóval ha éjjel nyikorog valami,
ne ijedjen meg!
Mehetünk?
Erre, kérem!
Ez hihetetlen!
Tudtam, hogy a könyvtár tetszeni fog!
Azt mondta, valami hagyományosat akar, ami megihleti...
Erre a házra gondoltam, évek óta üresen áll.
Hány éve?
Persze nincs gond vele.
Mindent felújítottunk.
Van ivóvíz, áram, gázbojler...
Nagyon kicsi a város, és egy ilyen ház bérbeadása,
ha csak egy hónapra is,
jól jön az önkormányzatnak.
Persze!
Ha zavarják a trófeák, levehetem őket!
Van, aki úgy érzi,
hogy nézik őt az állatok, de hát...
Amíg nem beszélgetnek, nem gond.
Mint mondtam,
a házban minden van, áram, új kazán,
itt mindene meglesz, uram.
Tegeződjünk!
Akkor...
jó.
Itt mindened meglesz.
Akkor...
Aláírjuk?
De a ház nagy részét még nem is láttad!
Nem is kell. Tökéletes!
Örülök, hogy egy hónapig itt leszel!
- Író vagy, ugye? - Igen.
A KUTATÁS ANTONIO PRIETO
Nem vagyok egy Neruda, de ha akarod, dedikálom.
Ne, nem kell.
- De nem baj... - Ne.
Szóval...
ez könyvtári könyv.
Megkérdezhetem, miért ide jöttél? Jártál már itt?
Nem. Láttam a hirdetést.
Egyedül akarok lenni.
Akkor Quintanart szeretni fogod.
Mert itt leginkább csend és magány van.
Holnap jön Justa.
A házvezetőnő, akit kértél.
Mondtad a beosztást?
Persze!
Személyesen ajánlottam be a munkára.
Szóval nyugodt lehetsz.
Akkor minden remek.
Nem fogok hazudni, az unokatestvérem.
Na jó, ha nincs más...
Viszlát!
Kutya!
Kutya...
Kutya!
Van itt valaki?
Sajnálom őt, de ha meglátom, elfog az undor.
Halkabban, még meghallják!
Mit érdekel engem! Fogja be ő!
Ha sír, biztos történt vele valami!
Hát, ha kimegyek, móresre tanítom!
Persze, hogy kimész! Lehet, hogy elszabadult!
Mi? Jól kikötöttem.
Szájkosárral?
Persze, de a rohadék letépi!
Vigyél neki enni! És nézd meg a vizét!
- Talán egy farkastól ijedt meg. - Farkastól?
- Milyen hülyeség ez? - Menj, és nyugtasd meg!
És hozzá ne merj nyúlni!
Jó, jó, megyek!
Elhallgatnál már?
Ne csinálj jelenetet!
Ne kiabálj!
Elég a cirkuszból, a fenébe már!
Gyere ide! Vagy én megyek érted!
Szétverem a fejed, érted?
Egy hétig nem kapsz enni! Hallod?!
Gyere, úgy, úgy!
Tessék, egyél! Edd meg!
Edd meg!
Csicseriborsó spenóttal, edd meg!
Jó, átírom, legyen, ahogy akarod, és mindenki boldog lesz!
Remek, csak ne dühöngj!
Nem, nem dühöngök.
Túl büszke vagy, az nem jó nekünk!
Én is elmondjam, amit gondolok?
Persze, mondd!
- Biztos? - Persze!
Figyelj!
Nem tudsz megkülönböztetni egy jó szöveget a rossztól,
mert az egyetlen tehetséged az,
hogy egy könyvkiadó fia vagy.
Keresünk valami hírességet!
- Egy hírességet? - Igen.
- Nekem? - Igen, neked.
Néha elfelejted, kivel beszélsz!
Művészként jogom van válságban lenni!
Antonio...
Baszd meg!
Ti meg mit bámultok?
Jó napot, Antonio!
Ő Justa, az unokatestvérem!
Jó napot!
Emlékszel, hogy ma kell jönnie?
Igen.
Jól aludtál? A városiak általában élvezik, ha vidéken pihenhetnek.
Igen, leszámítva a farkasüvöltést, tökéletes.
Ja igen, bocsánat!
Elfelejtettem mondani.
A hegyen vannak,
de szinte soha nem jönnek le a városba.
A farkasok védenek minket!
Tényleg? Mitől?
Városi babona, ne törődj vele!
Az éjjel eltévedtem az erdőben,
és találtam egy fészert.
Láttam, hogy bezártak oda valamit,
amit etettek.
Valamit?
Vagy valakit, nem tudom.
Furcsa hangja volt.
Nagyon furcsa volt, mint egy állaté.
Nem tudom, milyen kunyhóról, vagy állatról beszélsz.
De tényleg.
Nézd csak!
Ők Justa lányai, Soledad és Rosita.
Már találkoztunk.
- Te vagy a Vimero, ugye, Sole? - Igen, ő az.
Mit mondtam az előbb?
Hogy ne beszéljetek az úrral.
Menjünk!
Azt mondta, talált egy kutyát.
Na és hol van, nagyokos?
Biztos csak kitalálta.
Valahol kint tekereg.
Ja, persze! Hazudós!
Ez a Vimero, mondtam!
Ne törődj a lányokkal!
Rengeteg mesét olvasnak, és élénk a fantáziájuk.
Vagy nem is lennének kislányok.
És ne gondolj rosszat Justáról!
Kedves nő, csak...
Ne aggódj, semmi baj!
Na jó. Akkor ennyi.
Szeretném, ha otthon éreznéd magad.
Ha bármi kell, tudod, csak szólj!
- Viszlát! - Viszlát!
Megtarthatjuk?
A szekrényben volt.
Nedves rongy, és szamár szaga van.
Bertát kérdezzétek! Ne zavarjatok!
Keresd az egyik farkast!
Ezt mind elolvasod?
Lehet. Menjetek már!
Ez a Vimero, az biztos!
Mi az a Vimero?
Mi az?
Segítség! Segítség!
Segítség!
Mentsenek meg! Segítség!
- Ne! Segítség! - Dögölj meg!
- Ne!
Segítség!
- Segítség! - Dögölj meg!
Segítség!
- Ne! - Dögölj meg!
Dögölj meg!
- Ne! - Dögölj meg!
Segítség!
"Az erdő lakója embertelen hangokat adott ki.
A kíváncsiság legyőzte a látogatót,
és még ha nem is volt bölcs ötlet visszamenni a fészerbe,
tudta, hogy óvatossággal
sosem juthat addig, ameddig a bátorság vezetheti."
Vissza!
Ne egyél, míg el nem megyek!
Tessék, itt van!
Bocsánat!
Mi van ott bent?
Válaszolna, kérem?
Mit érdekli magát?
Mi az?
Menjen el!
Ez itt magánterület.
Nem lehet itt.
Menjen!
Gyerünk!
Maga a látogató, ugye?
Honnan tudja?
Olyan a szaga, mint a városnak.
Mit adhatok?
Jó estét!
Mi az itt szokásos?
Itt az a szokás,
hogy bemutatkozik, ha bemegy valahová.
Antonio vagyok.
Én vettem ki a Mantecón utcai házat.
A Mantecón nem utca!
Hanem út!
Isten hozta Quintanarban!
Romero!
Az italát nekem írd fel!
Köszönöm!
Tudják, ki az a Vimero?
Ha sokáig maradna, bármelyik asztalhoz ülhet.
Carmen, hozz csicseriborsót!
Nem vagyok éhes.
De az.
Ez eteti magát.
Finom.
Örülök, hogy ízlik.
Mi van a fészerben?
- Úgy hangzik, mint... - Mi?
Mint egy állat?
Ő Esteban.
Találkozott Estebannal!
Esteban...
egy ember?
Egy nyomorult,
de ártalmatlan.
Különösen, mert ki van kötve!
Ez nem a te dolgod!
Az anyja kötötte ki, kiskorában.
Miután látta, hogy egy tehén szívét eszi.
És a legjobb, hogy az volt a kedvenc tehene!
Elég volt!
Mi etetjük minden nap, a feleségem és én,
és gondoskodunk róla.
De ha beteg, miért nem ott van, ahol kezelik?
Esteban a városhoz tartozik, és itt fog meghalni, mint mindenki.
Mind az átok gyermekei vagyunk.
Milyen átoké?
Az ünnepre jött ide?
Itt tudtam meg, hogy ünnep lesz. Milyen átoké?
Szentivánéj lesz.
Persze, már rakják a máglyákat!
Ebben a városban elégetjük a rossz előjeleket,
és jókat kívánunk.
Késő van, urak!
Zárunk!
Csak óvatosan!
Hahó!
Elegem van a rejtélyekből!
Akar itt valaki mondani valamit?
Francba!
Jól van?
Nagyon sajnálom!
Jó, ne aggódjon!
Benito atya vagyok. Örvendek!
Antonio.
Igen, Antonio Prieto, az író.
- Igen. - Mondták,
hogy a városban van, csak üdvözölni akartam.
Nem számítottam rá, hogy az erdőből rohan ki,
mint egy őrült. Mi történt?
Ordítást hallottam. Megijedtem, azt hittem, követ valaki.
Esetleg egy farkas.
Tényleg vannak itt farkasok?
Ha látja és hallja őket, akkor vannak, nem?
Igaz.
Nem értem, az állatok miért nem verődnek falkába,
és miért nem falnak fel mindenkit a városban.
Csak viccelek, ne féljen!
Sosem kérném Istent, hogy egy fenevadat
egy kommunista lázadó tudatával ruházzon fel.
Van esetleg mezcalja?
Azt sem tudom, mi az, fiam.
Ez egy kiváló mexikói, tömény ital.
Évekkel ezelőtt próbáltam,
és azóta a társam.
Kóstolja meg, atyám! Ne féljen!
Lássuk!
Nem kér lecsót?
Nem, fiam, köszönöm, már vacsoráztam.
Justa főzte. Meg kéne ismernie!
- A házvezetőnőm. - Persze, Justa.
Ismerem.
Szűkszavú asszony.
Ez eufemizmus!
Inkább úgy mondanám,
szinte egy szót se szól.
- Hol tartott? - Ja, igen!
Ott, hogy ez a ház már több, mint 30 éve üres.
De az önkormányzat mégis csak nemrég adta ki.
Szerintem azért hagyták, hogy ön vegye ki,
mert nincs tulajdonosa.
És azért nem adták ki eddig,
mert féltek, hogy egy rokon követeléssel áll elő.
Értem.
Ha hiszi, ha nem, van itt, akinek akkora a vagyona,
- nem is tudja, mit kezdjen vele. - Aha.
Az uralkodók, nemesek, és a szabadkőművesek
egész Spanyolországot felosztották.
És az Anyaszentegyház, atyám.
Ja, igen!
És Quintanart ki irányítja?
Egy befolyásos katonacsalád?
Egy rohadt földesúr az első éjszaka jogával?
Quintanart átkok és babonák irányítják.
Mit jelent ez?
Csak ezt.
Az itteniek jó és nemes emberek,
viszont könnyen megijednek.
Ez tényleg ritka.
Nem tudom, hogy az éghajlat, a szelek,
vagy a babonák miatt-e,
de nagyon különlegesek.
És mi ez a Vimero?
A Vimero?
Egy legenda. Nem lepne meg,
ha a bestialitás igaz, de álcázott története lenne.
Bestialitás?
Feltétlenül.
Az, de állat szereplőkkel.
De mi valójában ez a Vimero?
Egy helyi mumus?
Úgy tudom, a ház régi lakói rendkívül művelt,
olvasott emberek voltak.
Úgy tűnik. Hatalmas a könyvtár.
A sok könyv közt bizonyosan megtalálja a Vimero legendáról szólót.
Értem ám!
Quintanarban még a pap is babonás!
Milyen remekül mutatna ez a könyve címlapján!
Antonio, szeret horgászni?
Nem tudom, sosem voltam még.
Pedig ez művészet, amit ima által érthetünk meg!
- Tudja, hol a gát? - Azt hiszem.
Sokszor megyek reggelente pecázni a gát túloldalára.
Egyszer tartson velem!
És elmondhatja, találkozott-e újra ezzel a Bertával.
Egy ilyen nő mindenki figyelmét megérdemli.
Ne nézzen már így!
Isten tudja, hogy cölibátust fogadtam,
de szemet azért adott nekem.
Azt se mondta, hogy a Vimerót B-vel, vagy V-vel írják-e.
"Teljes erejéből rohant át az erdőn,
miközben szüntelenül csak üvöltött,
mert felizgatta a szájában tocsogó vér rozsda íze."
Jó napot, Antonio!
Beszélhetnénk?
Persze, gyere!
Inkább sétáljunk. Mit szólsz?
Nem tudom, hallottad-e,
az éjjel egy farkas betört a városba, és megölt egy csomó juhot.
Ezért kicsit idegesek ma az emberek.
Úgy hallottam, a városba sose jönnek.
Igen, igaz.
Nem tudom, mi van velük.
Tudtad, hogy Quintanar volt az utolsó spanyol város,
ami megjelent a település nyilvántartásban?
Még a nyilvántartás térképein sincs rajta.
Ezért kérdeztem, hogyan találtál rá, mert úgy tartják,
hogy ez egy szellemváros, ami nem is létezik.
Ezt akartad elmondani?
Hát, ezt és...
és hogy hazudtam, amikor azt mondtam, nem tudok a fészerről.
És Estebanról.
Tudsz róla?
Hallottam róla.
Szóval Estebant...
oda zárták be, mert fiatalon erőszakos volt.
Állatokat ölt, és kitépte a beleiket.
Tehát már régóta bezárva tartják?
Sajnos igen. Miután a kocsmáros unokatestvére,
hagyták, hogy a fészerben legyen.
Szégyen, hogy egy ember ilyen állapotban leledzik.
- De senki nem tesz semmit. - Miért?
A hiedelmek és a szóbeszéd...
A Vimero?
A Vimero, igen.
Mennem kell.
Eljössz ma este?
Nem vagyok bulizós típus.
Pedig jó lenne, ha látnád a várost a varázslat éjszakáján.
Attól függ, hogy megy az írás.
Én ott leszek.
Most meg mi bajod?
Benito!
Antonio, fiam!
Benito! Hogy van?
Ha nem bánod, szólíts inkább atyának!
Hogyne. Elnézést!
Nem hittem, hogy eljössz.
Sétáltam egyet Bertával.
Azt mondta, menjek el az esti ünnepre.
Nem érzem jól magam abban a környezetben.
Vedd úgy, hogy ez a jutalom, ha ma jól haladsz a könyveddel!
Épp ezt mondtam neki.
Szóval!
Lássuk! Fogj ezekből egyet!
- A horgot teljesen húzd át a csalin! - Atyám!
Bocsásson meg, ettől rosszul vagyok!
Tessék, fogd!
Te is biztos olyan vagy, hogy ha tűt látsz,
vagy egy csepp vért,
ideges leszel.
Nagyjából igen.
Lássuk! Gyere csak!
Kutya!
Ismerd meg az atyát!
Lássuk, a kutyája is ateista-e!
Hogy megy az írás?
Találtál ihletet Quintanarban?
Ez hosszú történet.
Mi a baj?
Mióta Quintanarba jöttem,
furcsa dolgok történnek.
Hogyhogy furcsa dolgok?
Hangokat hallok,
árnyakat látok,
nem ott vannak a dolgok, ahol hagytam őket.
Azt hiszem, fiam, többet aggódsz, mint kellene!
Nyugalom!
Ha az kell, hogy valaki azt mondja, keresd fel azt a nőt,
szívesen megteszem.
Akkor mire vársz?
Dobd el a botot, tűrd fel az inged, és keresd meg...
Mi is a neve? Marta?
Berta.
Berta, ez az!
Marta az anyám neve volt.
Keresd fel Bertát!
Aztán gyere el a kápolnába!
Az mindig ott vár!
A kápolna az otthonod, bármire is legyen szükséged!
Érted?
Bármire is lenne szükséged.
"Sokan mondják, hogy szellemváros vagyunk,
hogy Quintanar nem is létezik."
Viszlát holnap!
Justa!
Holnap nem kell jönnie!
Ma Szentivánéj lesz, vegyen ki szabadnapot!
Ahogy akarja!
Ne vigyem haza?
- Mindjárt sötétedik. - Köszönöm, ne!
Vigyázzon a farkasokkal!
Vigyázzanak azok velem!
"VIGYÁZZON A FARKASOKKAL!"
"VIGYÁZZANAK AZOK VELEM!"
Antonio!
Hahó!
Van itt valaki?
Lányok!
Antonio!
Jó estét, uram!
Tiszta tekintet! És ez igaz ott bent is!
Isten mindannyiunkat agyagból gyúrt.
Némelyünkből piszoár, másokból korsó lett.
Tessék a sok finomság!
Házi készítésű, nézze!
Olajágat?
Egy olajágat, uram?
Jól választottál.
A Csodák Szüzétől van.
Megvéd a hegyek fenevadjaitól, boszorkányoktól
és minden felbukkanó szörnytől!
Nahát, nem hittem, hogy babonás vagy!
Nem is vagyok, csak...
Az embert könnyen megragadják
a primitív dolgok.
Azt mondják, ajándéknak kell lennie, hogy működjön.
Engedd meg!
Köszönöm!
- Boldog Szentivánéjt! - Nektek is, gerlepár!
Valakinek, mint te,
mármint egy városi embernek,
ez mind nagyon érdekes lehet.
- Igen, érdekes. - Igen.
De nem primitív. Furcsa, de meg lehet szokni.
Üdv!
- Olajágat? - Nem, köszönöm, nem!
Quintanar különös hely.
Ma este még inkább.
Kóstold meg a gyógynövénylikőrt!
Nagyon finom!
- Jó estét! - Jó estét!
Kettő kérek!
Tessék, a gyertyád!
Köszönöm!
Ezt meg tudnám szokni!
A fesztiválokra!
De itt nincs mindig fesztivál!
- Még kettőt kérek! - Igen!
- Akkor... - Arra, hogy...
Anya, gyere táncolni!
Táncoljunk!
- Ne, ne! - De, gyerünk!
Nem, én a pultot kedvelem.
Majd megbánod!
Igyál!
Az író!
- Igyál! - Igyál!
Mehetünk?
Mi elől menekülsz, Antonio?
Nem menekülök, csak béke és csend kell.
Persze!
Csend, nyugalom, magány, csak ez kell.
Tudom.
De az én nyelvemen ez menekülést jelent.
És mivel a férfiak a végén mindig elmenekülnek, hát...
Nem minden férfi egyforma.
Nem tudom.
Mondd, mit tudsz a Vimeróról?
Csak ha megígéred, hogy nem lesz benne a könyvben.
Ígérem.
A legenda szerint a Vimero egy szörny, ami halált hoz a városra.
Néhány évente...
Szent Iván éjszakáján egy állat, vagy ember képében
születik újjá.
És a városban megöl minden nőt, akit csak tud.
Mesélik, hogy régen
több család összefogott, és elűzték a szörnyet.
Ezért a Vimero megátkozta azokat a családokat,
azzal, hogy attól kezdve minden ivadékuk
testi hibával szülessen.
Szóval talán észrevetted, hogy Quintanarban sokan...
Feltűnően sok itt a fogyatékos.
Mint Esteban?
Estebant, mint másokat a városban
úgy nevezik, az átok gyermeke.
És ma éjjel mi itt ezt ünnepeljük.
Egyrészt tiszteletet érzünk
a családok iránt, amelyek elűzték a szörnyet,
másrészt viszont rettegünk.
Félünk, mert
arra emlékeztet, hogy a Vimero visszajöhet.
Te hiszel ebben?
Hát, néha előfordul,
hogy mi hitetlenek is elhiszünk valamit a mítoszokból,
hogy megmagyarázzák a megmagyarázhatatlant.
Tényleg?
Ez csak egy legenda!
Estebant azért zárták be, mert agresszív,
és...
lehet, hogy az egész csak abból ered,
hogy a múltban egy farkas emberekre támadt.
De mostanában nem történt ilyesmi.
Hát, azelőtt viszont többször megtörténhetett.
Szent Iván éjjelén
azért jövünk, hogy elűzzük a gonoszt...
És a Hold, a Hold ragyog...
Ez mi?
Vimeróra voltál kíváncsi, nem?
Kenyeret, gyümölcsöt, és húst hagynak neki áldozatul.
Miért?
A Vimero csak Szentivánéjkor születik újjá.
Úgy hiszik, hogy ha megetetik,
jóllakik, és nem öl meg senkit.
A Vimero nem jön el,
nem, Szent Iván éjjelén
azért jövünk, hogy elűzzük a gonoszt,
Szent Iván éjjelén.
Ne! Ne haragudj, nem lehet!
Köszönöm, hogy elkísértél!
Nem is tudtam, hogy az unokatestvéreddel laksz.
Hát, ez egy nagy ház, és így néha legalább találkozunk.
Szeretek segíteni a lányok körül.
Köszönöm az estét, Berta.
Én köszönöm!
Rajzoltunk neked.
Hogy megismerd a Vimerót,
és mindent jobban érts.
Hülye!
"MÍTOSZOK ÉS HELYI LEGENDÁK"
"A VIMERO"
"Ismeretlen eredetű és csillapíthatatlan étvágyú.
Amikor a Vimero megjelenik,
mészárlás kezdődik, ami akkor ér véget, ha sarokba szorítják.
Ha a szárazföldön bekerítik és megrémül,
a Vimero a vízbe menekül."
A vízbe!
A vízbe...
A vízbe!
Antonio!
Mi a baj, Berta?
Valami borzalmas...
Mi történt?
Soledadot...
megölték.
Solét megölték!
Mi?!
Találkoztam vele nálatok!
Ott találták,
a folyóhoz vezető úton.
Szétmarcangolva...
Ki képes ilyesmire? Nem jössz be? Kérsz vizet?
Megyek, Justának szüksége van rám.
Csak azért jöttem, hogy elmondjam.
- Mennem kell. - Veled megyek.
Jobb, ha nem jössz.
A rendőrség nyomozást indított.
Azért mondom,
mert veled is beszélnének.
Persze!
Bemenjek az őrsre?
Itt nincs rendőrőrs.
Gondolom, tudják, hogy találjanak meg.
Segíthetek?
Ma reggel hívtak az ásás és a sírkő miatt,
mert holnap temetik a kislányt.
Maga a rokona?
Jó napot!
Marco Mauri rendőrőrmester.
Antonio, jó napot!
- Antonio Prieto, ugye? - Igen.
Beszélnék önnel, ha nem bánja.
Tisztában van azzal, mi történt, ugye?
Ma reggel a mezőn széttépve találták Soledad Rodríguezt.
Széttépték? Tudtam, hogy meghalt, de...
Igen. Felnyitották, mint egy állatot, a bordáit összetörték, és kitépték...
Elég!
Bocsánat!
Sajnos mi hozzászoktunk az ilyesmihez.
Az anyja és a testvére nem látta
ilyen állapotban, ebben szerencsénk volt.
A városszéli raktárban állítottunk fel egy ideiglenes őrsöt.
Pár napig itt leszek, mindenkivel beszélek, aki ismerte a lányt.
Nyilván megérti, hogy magára is kíváncsi vagyok.
Addig is kérem, hogy a jövő héten se menjen sehová,
és próbálja felidézni, kit látott a lánnyal,
vagy beszélt-e önnel, vagy mondott-e valamit,
hogy találkozott-e valakivel, érti.
- És hívjon, ha bármi eszébe jut! - Értem.
A házam a Mantecón úton van, és nincs telefonom.
Nagyon köszönöm, Prieto úr.
Ja, és még valami!
Ha a városon kívül lakik, vigyázzon a farkasokkal!
Maguk városiak azt hiszik, legyőzhetetlenek,
de mindig ők az első áldozatok.
Köszönöm!
Bezár a bazár!
Csak két üveg italt szeretnék.
Mifélét?
Gondolom, mezcal nincs.
Helyi rövid van.
Ma nem dominóznak?
Nem.
Ma arról beszéltünk, ki ölhette meg...
Justa kislányát.
Senki nem jut eszébe?
500 pezeta.
Tudják, mi volt?
Tekintve Esteban erőszakos múltját,
ki tudja?
Talán megszökött a fészerből, és találkozott a kis Soléval...
Jó napot! Mauri őrmester?
Az őrmester úr majd reggel jön.
És hol találom?
Itt, helyben. Holnap reggel.
Hol van most?
Nyomozást folytat.
Kaphatnék egy telefonszámot?
Hol szállt meg?
Az itteni munka után mindig hazamegy.
Holnap mikor lesz itt?
Nyolckor. Nyolckor biztosan itt lesz.
Nagyon kedves.
Nyolckor.
Holnap nyolckor.
Nem félek!
Semmi sem ijeszt meg, ami ebben az erdőben van!
Semmi!
"Semmi
nem ijeszt meg,
ami
ebben az
erdőben van!
Semmi!"
Megjött már az őrmester?
Nemsokára itt lesz.
Ha óhajtja, megvárhatja az irodájában.
Nocsak! Lám, aki nem akart részleteket!
Elnézést!
Nem tudok úgy dolgozni, ha ilyesmit látok.
Nem, persze hogy nem!
Inkább megírja, hogy más elképzelje, ugye?
Sebaj. Mit akar mondani? Eszébe jutott valami?
Gyanítok valamit.
Mit?
Az erdőben van egy fészer.
Oda zártak be egy veszélyes nyomorékot, Estebant.
Egy nyomorékot?
Igen, egy kriplit. Erőszakos múltja van.
Állatokat ölt és belezett ki. Este láttam, hogy megszökött.
Vigyen a fészerhez!
A kocsmáros a rokona, majd ő segít magának.
Egy gyanúsított megszökött.
A parancsnokság küldjön embereket, polgári segítség is kell!
Egy testi fogyatékkal élő férfit keresünk.
Tudni akartam, hogy vagy.
Az unokatestvérem barátai vannak itt,
hozzá jöttek.
Gyere be!
Nemrég aludt el.
Feltétlen látni akartalak.
Nagyon sajnálom, ami történt veled.
Inkább menj el!
Esteban!
Gyere elő!
Esteban!
Atyám!
Itt van, atyám?
Atyám!
Antonio, fiam!
Gyere, ülj le!
Nem bánja, hogy a kutyával jöttem?
Az Isten házában mindenkit szívesen látunk!
Köszönöm, atyám!
Tudja, hogy Esteban megszökött?
Az ember irracionális, lelketlen lény,
aki ösztönösen rombol és öl,
aztán igazolást keres a rémtettekre.
Különös ember maga, atyám.
Ma nem gyógyít, amit mond.
Talán mert a bennem élő sérült ember ma nagyobb teret foglal el,
mint a vallásos.
Mi aggaszt, fiam?
Ismerlek annyira, hogy tudjam, valami baj van.
Ha alszom, nem alszom.
Rémálmaim vannak, de azt hiszem, mindig ugyanaz ismétlődik.
Miről?
Valaki rohan az erdőben...
Üldözik, retteg...
Lehet, hogy én vagyok az. Vagy én üldözöm őt, nem tudom.
Ne próbálj a saját terapeutád lenni! Folytasd!
Mi az álom vége?
Az üldözött eléri a házamat,
megáll,
de nem jön be.
Te szeretnéd?
Nem tudom, lehet.
Akkor kérd meg!
Mondd neki azt, hogy "Gyere be!"
- Kinek mondjam? - Akit az álmodban látsz.
Önmagadnak.
Istennek.
A tudatalattidnak.
A Földanyának.
A halottaidnak.
Legbelül ez mind egy és ugyanaz.
És mit mondjak neki?
Azt, hogy ha tudatni akar valamit, akkor beszéljen világosan.
Mert te tudni szeretnéd, mi lenne az, de így nem érted.
Így talán majd megmutatja neked.
A dolgok könnyebbek, mint hisszük, fiam.
Csak a megfelelő kérdéseket kell feltenni.
És tudni kell, hogyan kérjünk, ha szükséges.
Látod, milyen jól mentek a dolgok azzal a nővel is!
Honnan tudja?
Az ilyet észre lehet venni.
Még mindig nem mondtad meg a kutya nevét.
Nincs neve.
Csak az létezik, aminek nevet adunk, fiam.
Ha meg akarod tartani, nevet kell adnod neki.
Ebben a lelkiállapotban nem egy kutya névén gondolkozom, atyám.
"Négyféleképpen sújtok le rájuk:
karddal, hogy megölje őket,
kutyákkal, hogy széttépjék őket,
az ég madaraival és a mező vadjaival, hogy felfalják és elpusztítsák őket."
Ez mi?
Jeremiás 15:3.
Jeremiás?
A Jeremiás tetszik?
Megkeressük a gazembert?
Én elvégeztem a magam dolgát. Most írnom kell.
Akkor menj!
Írjál!
Tudd, hogy itt van egy fegyver, amivel elpusztíthatod a szörnyet.
Köszönöm, atyám!
Esteban!
Hol vagy?
Esteban!
Esteban, gyere elő!
Esteban!
"Tudta, hogy a kutyák rátalálnak.
A púpos állati ürülékkel kente be a testét, hogy az elfedje a szagát.
Órákig feküdt
mozdulatlanul a rókalyukban.
Megvárta, míg a keresőcsapat elhaladt,
és visszatért a városba."
Ki az?
A fiad az.
Esteban.
Igaz, amit azok az urak mondanak rólad?
Válaszolj!
Hányszor mondtam, hogy maradj a fészerben?
Senki sem akarja, hogy odakint kóborolj!
Igen, téged okolnak mindenért!
És most nézd, mit tettél!
Ne viselkedj úgy, mint egy gyerek!
És fogadj szót végre!
Nyugodj meg!
Nyugodj meg! Gyere ide!
Nyugalom!
Ez Esteban anyja! Gyerünk!
Állj!
"Golyó és sörét
tépte nyomorék testét,
átütötte kemény bőrét, és kioltotta az életét."
Nem halott, csak alszik!
A picsába!
- Azt hittük, meghaltál. - Vigyázz,
üvegszilánk van a földön, nehogy megvágd magad!
Anya már feltakarította.
Ez a tiéd.
Ne zavard az urat!
Jó reggelt, Justa!
Jó reggelt, Antonio úr!
Nem hittem, hogy ilyen hamar visszatér.
Ha egy hónapra vesznek fel, egy hónapot kell dolgoznom.
Nagyon sajnálom, ami a lányával történt.
Nem baj, hogy elhoztam Rositát?
Persze, hogy nem!
Itt egy pohár víz és aszpirin.
Köszönöm!
Te, meg ne zavard az urat!
Nem jól mondod el, ami volt!
Tedd azt le!
A városról írsz könyvet, de ez csupa hazugság!
Ezt nevezik fikciónak!
Anyád nem mondta, hogy bugris, aki elolvassa más dolgait?
Meg kell néznem, mit írsz!
- Tudni akarom az igazat! - Tényleg?
Na, és mi az igazság?
Nem a bolond ölte meg a nővéremet! Ezt te is tudod!
Kifelé!
A Vimero volt,
és az átok gyermeke nem lehet a Vimero.
Ha te mondod! Menj, játssz a kutyával, és hagyj békén!
- Milyen kutyával? - Kifelé!
Az istenit!
Rohadjon meg!
Carmelo!
Elég legyen már!
Szervusz, Jeremiás!
Egy döglött kutya már nem harap.
Remélem, ezzel vége.
Reméljük.
De sosem tudhatjuk. Sosem lehet tudni.
Sok szerencsét az íráshoz!
És óvatosan a farkasokkal!
"Egy döglött kutya már nem harap."
Ne!
Végül Jeremiásnak neveztem el.
- Kit? - A kutyát.
Milyen kutyát?
A kutyámat.
Nem tudom, miről van szó, Antonio.
Nem láttál egy kutyát az ajtónál?
- Nem. - Most viccelsz?
Esküszöm, hogy semmit se láttam.
Esküdj, hogy nem volt egy kutya az ajtóban!
Itt!
- Ahol állok. Esküdj! - Jól vagy?
Hallgass!
Hallod?
- Megijesztesz. - Hallod, vagy sem? A francba!
Nem egy nehéz kérdés!
Nem, nem hallom!
Hallod, vagy nem?
Teli torokból ugat!
Ez mi?
"Egy férfi Quintanarban megölte a feleségét és két lányát.
A latin-amerikai gyanúsított...
- monogramja B.P. - halálra késelte a feleségét.
A fiuk is jelen volt az esetnél.
Ezt követően a folyóba ölte magát.
"A fiút, Antonio Prietót
egy madridi árvaházba vitték.
Remélték, hogy feldolgozza az elszenvedett traumát,
amit anyja meggyilkolásakor élt át."
Mi történik itt?
Nyugalom, Antonio!
Nyugalom! Mi történik itt?
Mi történik itt?
Ne, ne...
Berta...
Antonio!
Mi van veled?
Jól van?
Benito atya vagyok.
Örvendek!
Még mindig nem mondta meg a kutya nevét.
A Jeremiás tetszik?
Teljes erejéből rohant át az erdőn,
mert felizgatta a szájában tocsogó vér rozsda íze.
Ha nem bánod, szólíts inkább atyának!
Tudja, hogy Esteban megszökött?
Azt is, hogy a városban azt beszélik, hogy az átok miatt.
Az ember irracionális, lelketlen lény,
aki ösztönösen rombol és öl,
A kápolna az otthonod, bármire is legyen szükséged!
Érted?
Bármire is legyen szükséged.
Tudtam!
Te vagy a Vimero! Te ölted meg a nővéremet!
Rosita, figyelj!
Te ölted meg! Gyilkos!
Antonio a gyilkos, anya!
Ő a Vimero, mindenkinek hazudott!
Anya, az író a gyil...!
Azt hiszed, elmehetsz az éjszaka közepén?
Hát nem volt elég bajunk?
De anya...
És milyen hülyeség ez, hogy Prieto úr a gyilkos?
Okosabb vagy, mint a rendőrség?
Azt hiszed, én nem gyászolok, és nem okolnék bárkit?
Most eredj a szobádba!
Láttam.
Mit láttál?
Hadd mondjam el!
Berta!
Apa!
- Justa. - Látod, anya?
Menj a városba, és mondd el!
Mondd el, hogy a Vimero visszatért, és az íróban van!
- Justa, megmagyarázom! - Fuss!
Megmagyarázom!
Anya! Anya!
Menj már, indulj!
Hallgass meg!
Ha kell, a fejed is levágom!
Csak hallgass meg!
Rosita!
Halál a Vimeróra!
Ne, ne, ne!
Szia!
Jól vagy?
Remekül.
Hol a mezcal?
Az egész hotelben nincs mezcal.
Reggel kivégezted az utolsó üveget is.
Fél óra múlva sajtókonferencia.
Mezcalt akarok.
Fél óra, Antonio.
Mezcalt!
Fél óra!
A díjak...
A díjak nekem semmit nem jelentenek.
Nekem csak az olvasóim elismerése számít, semmi más.
Antonio, évek óta azt kérdezzük
mikor jelenik meg a következő regénye.
Mindig azt válaszolta, hogy ha úgy érzi, megírja.
Miért most? És miért "A csigák háza"?
Nézze,
a legenda szerint a Vimero sosem hal meg,
de olykor megjelenik,
mert az étvágya csillapíthatatlan.
Tekintve, hogy tízévente írok egy regényt,
mondhatnák, hogy az irodalom afféle Vimerója vagyok.
Csak akkor írok, ha megéhezem.
Antonio!
Mennyiben fikció,
és mennyiben valóság "A csigák háza"?
Hát, mindenki kedvéért, mondjuk,
hogy az egész fikció,
különben börtönbe jutnék.
Mondana valamit a következő projektről,
vagy azzal is várnunk kell tíz évet?
Sandra, nagyon örülünk a kérdésnek,
mert, mint a kiadója,
már napok óta együtt vagyunk Antonióval,
ezt a kérdést mégse mertük feltenni.
Nézzék, őszinte leszek.
"A csigák házával" kibékültem a szakmával,
így ígérem,
hogy az új könyvhöz nem kell tíz év.
Sőt,
nemrég hallottam a barbatei vörös cápa legendáját!
Az egy tengerparti város.
Ki tudja?
Talán...
pár napra kiveszek egy házat,
és meglátom, jön-e a szörny.
Ha azért nézel ránk, mert ez rajtunk múlik,
már holnap oda küldünk!
Szia!
Magyar szöveg: Abed-Hadi Forát Iyuno-SDI Group