Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pridi!
Pridi sem!
Živijo.
Oprosti, tega psa sem našel na cesti.
Morda veš, ali je od koga iz vasi?
Ste vi Vímero? -Ne, Antonio.
Dober dan. Kako ste?
Našel sem psa in mislil, da je morda...
Od tu ni.
Ni iz Quintanara.
Če so ga zapustili, pomeni, da je nekoristen.
Zato ne iščite lastnika.
Veste, kje je Ulica Mantecón? -To ni ulica.
Ampak pot.
Pojdite na konec vasi.
Na desni boste videli pot.
Na koncu je hiša, ki jo iščete.
Kako veste, da iščem hišo? -Ker je edina, ki se tu oddaja.
In ker niste videti, da bi imeli prijatelje v Quintaranu.
Hvala.
HIŠA POLŽEV
Pridi.
Greva!
Antonio? -Berta?
Dober spomin.
Kakšen je prvi vtis? Vam je všeč?
Hiša je videti dobro.
A vas... Ne vem.
Do začetka kresne noči. Takrat boste videli.
Gradnja je stara več kot 200 let.
Ponoči se sliši škripanje lesa.
Ne ustrašite se.
Greva gor?
Sem, prosim.
To je neverjetno.
Vedela sem, da vas bo ta knjižnica pritegnila.
Rekli ste, da želite nekaj navdihujočega.
Pa sem se spomnila te hiše, ki je že leta prazna.
Veliko let?
Ampak ne zaradi kakšnih težav.
Vse smo obnovili.
Ima pitno vodo, elektriko, plinski bojler.
Ta vas je majhna, a najem takšne nepremičnine,
pa čeprav za en mesec...
Je dobrodošel za občinsko blagajno.
Razumem.
Če vas glave motijo, jih lahko odnesemo v sobo.
Nekateri pravijo, da imajo občutek, da jih gledajo
te nagačene živali.
Dokler se ne pogovarjajo z mano, je v redu.
V hiši imate vse.
Elektriko, nov boljer...
Vse boste imeli.
Zakaj me ne tikaš? -No...
Potem... Tukaj ti ne bo nič manjkalo.
Potem pa...
Podpiševa?
Nisi še videl vse hiše.
Ni potrebe, popolna je.
Veseli me, da te bomo imeli en mesec v vasi.
Ti... Pisatelj si, ne? -Ja.
"ISKANJE, Antonio Prieto."
Nisem Neruda, lahko pa ti dam avtogram.
Ni potrebe. -Nič me ne stane. -Raje ne.
Veš... Iz knjižnice sem jo vzela.
Smem vprašati, zakaj si poklical v to vas?
Si jo že poznal? -Ne, oglas sem videl in poklical.
Želim biti popolnoma sam.
Potem ti bo Quintanar všeč.
Samote in tišine imamo na pretek.
Justa pride jutri. Gospodinja, ki si jo iskal.
Si ji povedala, kakšen urnik imam? -Ja.
Osebno jo priporočam.
Ni ti treba skrbeti.
Potem pa odlično.
Ne bom ti lagala. Moja sestrična je.
Potem je to to.
Nasvidenje. -Nasvidenje.
Pes?
Pes!
Je kdo tam?
Žal mi je, toda to ne pomeni, da se mi ne gnusi gledati.
Tišje, slišali te bodo, prosim.
Vseeno mi je, če me slišijo!
Naj on molči!
Če tako kriči, pomeni, da se je nekaj zgodilo.
Če grem tja, me bo slišal!
Seveda moraš iti. Kdo ve, kaj se je zgodilo!
Odvezal se je. -Ja.
Dobro sem ga zvezal.
Si mu dal nagobčnik? -Ja.
Ampak ga sname.
Hrano mu nesi. Naj ima vodo.
Mogoče se je ustrašil volka.
Volka? Kakšna neumnost je to?
Pojdi ga pogledat in reci, naj se umiri.
Prosim, ne dotikaj se ga.
Ja, prihajam.
Utihni!
Ne zganjaj šundra!
Ne cvili!
Ne galami. Pridi sem.
Pridi. Moram priti pote?
Glavo ti bom razbil. Jasno?
En teden ne boš jedel. Razumeš?
Pridi. Dovolj, dovolj.
Pridi, pojej.
Čičerika in špinača. Vse pojej.
Dal ti bom vse, kar želiš,
in vsi bomo srečni.
"Dobro, a ne jezi se." -Ne, nisem jezen.
"Zelo ponosen si. To ni v redu."
Bi rad, da ti povem, kaj si mislim?
"Seveda, povej."
Si prepričan? -"Seveda."
Mislim, da ne ločiš med dobrim in slabim tekstom.
Tvoj edini talent v življenju je, da si založnikov sin.
"Iščemo nekoga uglednega."
Nekoga uglednega? -"Ja."
Mene? -"Ja, tebe."
Pozabljaš, s kom govoriš.
Kot umetnik imam pravico imeti krizo!
"Antonio..."
Prekleto!
Kaj gledate?
Dobro jutro, Antonio.
To je Justa, moja sestrična.
Dobro jutro.
Se spomniš, da pride danes? -Ja.
Si dobro spal?
Ljudje iz mesta običajno cenijo počitek na vasi.
Razen tuljenja volkov, je bilo vse popolno.
A, saj res, oprosti. Pozabila sem ti povedati.
V gorah so volkovi.
A skoraj nikoli ne hodijo v vas.
Volkovi nas ščitijo!
Kaj res? Pred čem?
Ljudsko vraževerje, ne meni se zanje.
Sinoči sem se izgubil v gozdu
in našel lopo.
Videl sem, da imajo zaprto...
Nekaj, kar so hranili.
Nekaj? -Nekaj ali nekoga.
Čudne zvoke je spuščal.
Vse je bilo čudno. Kot da bi bila žival.
Ne vem, o kateri lopi govoriš in o kateri živali.
Res.
O, poglej.
To sta Justini hčeri. Soledad in Rosita.
Poznamo se že, kajne?
Ti si Vímero. Kajne, Sole? -Ja, je.
Kaj sem vama rekla? Da ne govorita z gospodom.
Pojdimo!
Rekel je, da je našel psa.
Kje je?
Zagotovo si je izmislil.
Nekje zunaj je.
Ja, seveda, lažnivec. -Sem rekla, da je Vímero.
Ne zmeni se za dekleti.
Gotovo sta brali veliko zgodb in imata bujno domišljijo.
Tako je z deklicami.
Ne bi rada, da imaš slab vtis o Justi.
Sestrična je dobra, a...
Ne skrbi, v redu je.
Prav. Potem pa nič.
Rada bi le, da ti je udobno v hiši.
Če kaj potrebuješ, saj veš.
Nasvidenje. -Adijo.
Jo lahko obdrživa? -V omari je bila.
Smrdi po riti in mokri krpi.
Berto vprašajta. Ne motita me.
Poišči eno volčjo.
Boš vse to prebral?
Mogoče. Pojdita ven!
To je Vímero, zagotovo.
Kaj je Vímero?
Kaj je?
Na pomoč! Pomagajte mi.
Pomagajte mi.
Pomoč potrebujem. Na pomoč!
Ne, pomagajte! -Umri!
Na pomoč! Pomagajte mi.
Ne! -Umri!
Umri! -Ne!
Pomagajte mi. Pomoč potrebujem.
Na pomoč. Pomagajte mi.
"Gozdni prebivalec je spuščal nečloveške zvoke."
"Radovednost je prevzela gosta."
"Čeprav vrnitev v lopo ni bila najbolj pametna,"
"je vedel, da te previdnosti"
"nikoli ne pripelje tako daleč kot pogum."
Pojdi tja.
In ne jej, dokler ne odidem.
Izvoli.
Oprostite.
Kdo je tam notri?
Prosim, da mi odgovorite. -Kaj vas briga!
Kaj je? -Odidite.
To je zasebno zemljišče. Ne smete biti tu.
Odidite! Gremo!
Vi ste obiskovalec, kajne? -Kako veste?
Dišite po mestu.
Kaj želite? -Dober dan.
Kaj je tipično?
Tipično je, da ko nekam prideš, se predstaviš.
Ime mi je Antonio.
Za nekaj dni sem najel hišo v Ulici Mantecón.
To ni ulica, ampak pot.
Dobrodošel v Quintanaru.
Carmelo! Daj na moj račun.
Hvala.
Veste, kdo je Vímero?
Če boste dolgo tu, lahko sedete kamor želite.
Carmen, prinesi čičeriko. -Nisem lačen.
Ja, ste.
Ne moreš se upreti.
Dobro je.
Me veseli, da vam je všeč.
Kaj je v tisti lopi?
Slišalo se je kot... -Kot kaj?
Kot žival?
Esteban.
To je bil Esteban.
Esteban...
Je normalen človek?
Je ubogi človek, ampak neškodljiv.
Predvsem, ker je zvezan.
Tebe se to ne tiče.
Mama ga ima tako že od majhnega.
Odkar ga je našla, ko je jedel kravje srce.
In ne veš, kaj je najboljše! Kravo je imel najraje.
Dovolj!
Z ženo mu nosiva hrano vsak dan in paziva nanj.
Če je bolan, ga je treba peljati kam,
kjer ga bodo lahko zdravili.
Esteban je del vasi
in umrl bo v vasi kot vsi drugi.
Vsi smo otroci prekletstva.
Kakšnega prekletstva?
Ste prišli na zabavo?
Do nedavnega sploh nisem vedel za zabavo. Kakšno prekletstvo?
Kresna noč je.
Ja, kres postavimo.
V tej vasi sežigamo zlovešče prerokbe,
želimo dobre želje.
Gospodje, pozno je. Zapiramo.
Pazite nase.
Živijo.
Sit sem že vseh teh skrivnosti.
Če je kdo, ki bi rad kaj povedal, naj pove.
Sranje!
Ste v redu? Žal mi je.
Sem, ne skrbite.
Sem oče Benito. Me veseli.
Antonio.
Ja, Antonio Prieto. Pisatelj. -Ja.
Slišal sem, da ste v vasi. Prišel sem vas pozdravit.
Nisem pričakoval, da boste pritekli iz gozda.
Kot nor. Kaj se je zgodilo?
Slišal sem tuljenje. Prestrašil sem se. Mislil sem, da mi nekdo sledi.
Verjetno je bil volk.
Je res, da so tu volkovi?
Če jih vidite in slišite, pomeni, da so.
Res je.
Ne razumem, kako se živali ne povežejo med seboj
in pridejo v mesta ter nas požrejo.
Šalim se, ne bojte se.
To ni moja želja in ne prosim Boga,
naj da zverem uporniško in komunistično zavest.
Vam je všeč mezcal? -Ne vem, kaj je to, sin.
To je odlično mehiško žganje.
Pred leti sem ga poskusil in zdaj sva nerazdružljiva.
Poskusite, oče. Ne obotavljajte se.
Poglejmo.
Bi krožnik enolončnice?
Ne, hvala, sem že večerjal.
Justa jo je skuhala. Morda jo poznate.
V hiši mi pomaga. -Ja, vem, kdo je Justa.
Redkobesedna ženska.
"Redkobeseden" je evfemizem.
Rekel bi, da sploh ne govori.
O čem ste govorili? -Ja...
Rekel sem, da je ta hiša prazna že več kot 30 let.
Občina jo je pred kratkim dala v najem.
Občina si jo je prilastila,
ker ni imela lastnika.
Verjetno je prej niso hoteli oddati,
da ne bi prišel kakšen sorodnik in jo hotel zase.
Razumem.
Obstajajo ljudje s toliko lastnine...
Ne vedo, kaj početi z njo. -Razumem.
Kralji, plemstvo in prostozidarji si lastijo celo Španijo.
In sveta mati Cerkev, oče!
Ja.
Čigav je Quintanar? Od vplivne, vojaške družine?
Od veleposestnika, ki nima pravice do ničesar?
Quintanar je last prekletstev in praznoverij.
Kaj to pomeni?
To...
Tukaj so ljudje dobri in plemeniti,
a tudi zelo plašni.
Čudni pa so.
Ne vem, ali je krivo podnebje, vetrovi
ali praznoverja. A so zelo posebni.
Kaj je Vímero? -Vímero?
Legenda, ki zagotovo skriva
pravo zgodbo o zverinstvu.
Zverinstvu? -Ja.
Tisto, a z živalmi. -Kaj točno je Vímero?
Tukajšnji Človek z vrečo?
Kakor vem, so bili stari lastniki te hiše
zelo izobraženi in načitani.
Ja, zdi se tako. Knjižnica je ogromna.
Med toliko knjigami se zagotovo najde ena,
ki govori o legendi o Vímeru.
Razumem.
V Quintanaru so še duhovniki vraževerni.
Obstaja odličen rek za naslov vašega romana.
Antonio, radi lovite ribe?
Ne vem, še nikoli nisem.
To veščino najbolje razumeš v molitvi.
Veste za vodno zajetje? -Mislim, da ja.
Velikokrat grem zjutraj na drugo stan lovit ribe.
Pridite kakšno jutro.
In povedali mi boste, ali ste zopet videli to Berto?
Takšna ženska si zasluži pozornost.
Ne glejte me tako.
Bog ve, da sem v celibatu.
Toda on mi je dal te dve očesi.
Niste rekli, ali se Vímero začne z B ali V.
"Gozd je prečkal, tekel na vso moč,"
"objet z nenehnim tuljenjem in vznemirjen zaradi okusa po krvi"
"na njegovih dlesnih."
Dobro jutro, Antonio.
Imaš malo časa za pogovor?
Seveda, vstopi.
Raje pojdiva na sprehod.
Mogoče si že izvedel, toda...
Sinoči je volk prišel v vas in pastirju ubil veliko ovc.
Danes so vsi malo živčni.
Mislil sem, da volkovi ne hodijo v vas.
Vem, vem.
Ne vem, kaj se je zgodilo.
Veš, da je bil Quintanar zadnji kraj v Španiji,
ki se je pojavil v državnem popisu občin?
Na večini zemljevidov in seznamih ga sploh ni.
Zato sem te vprašala, kako si prišel sem.
Ljudje mislijo, da smo vas duhov,
ki sploh ne obstaja.
To si mi hotela povedati? -To in...
Lagala sem, ko sem rekla, da ne vem ničesar
o človeku v lopi.
Estebanu?
A, že veš.
Nekaj sem slišal, ja.
Esteban...
Zaprli so ga, ker je bil v mladosti nasilen.
Ubijal je živali in jim odstranjeval drobovje.
Potem je že dolgo takšen?
Bojim se, da ja. Gostilničarka je njegova sestrična.
Zato gre lahko v lopo.
Nekaj je treba narediti. Sramota je, da je tam!
Nihče ne bo storil ničesar. -Zakaj?
To so prepričanja in govorice... -Vímero?
Ja, Vímero.
Moram iti.
Boš prišel nocoj na veselico?
Ne bi rekel, nisem za zabave.
Če želiš priti,
boš spoznal vas v čarobnem večeru.
Odvisno, kako mi bo šlo pisanje. -Jaz bom šla.
Kaj ti je pa zdaj?
Benito!
Antonio, sin. -Benito, kako ste?
Raje bi videl, da mi rečeš "oče".
Seveda, oprostite.
Nisem mislil, da boš prišel.
Z Berto sem šel na sprehod.
Rekla mi je, naj pridem na veselico.
V takšnih okoljih mi ni lagodno.
To lahko vzameš kot nagrado,
če ti bo šlo dobro pisanje romana.
To sem ji tudi rekel.
Poglejva...
Vzemi eno in jo daj na trnek z enega konca na drugega.
Oče, oprostite, toda malo se mi gnusi.
To vzemi.
Verjetno si eden tistih, ki vidi iglo ali kapljo krvi
in se začne potiti.
Tako nekako.
Pridi sem.
Pes!
Pridi spoznat očeta.
Morda je nevernik.
Kako napreduje pisanje?
Si našel navdih v Quintanaru?
Tema ponuja veliko.
Kaj je?
Odkar sem prišel v Quintanar, se dogajajo čudne reči.
O čemu govoriš?
Slišim glasove, vidim sence.
Najdem stvari na mestih, kjer jih nisem pustil.
Preveč te skrbi, sin.
Sprosti se.
Tebi mora kdo reči, da pojdi in poišči tisto žensko.
Jaz ti lahko.
Kaj čakaš?
Pusti palico, zavihaj rokave in pojdi po...
Kako ji je ime? Marta? -Berta.
Ja, Berta.
Marta je bila moja mama.
Pojdi po Berto.
In obišči me v samotni kapeli.
Tam bom, če me boš potreboval.
Samotna kapela je tvoja hiša, če kaj potrebuješ.
Zmenjeno?
Za vse, kar potrebuješ.
"Veliko ljudi pravi, da smo vas duhov,"
"da Quintanar ne obstaja."
Nasvidenje.
Justa!
Jutri vam ni treba priti.
Kresna noč je, vzemite si prosto.
Kakor rečete.
Ne želite, da vas pospremim domov?
Kmalu bo noč. -Ne, hvala.
Previdno z volkovi.
Naj oni pazijo.
"Pazite se volkov."
"Naj se oni pazijo."
Antonio...
Halo!
Je kdo tu?
Dekleti?
Antonio...
Dober večer, gospod.
Izostri oko. In kar imaš tu notri.
Bog nas je naredil iz gline.
Eni smo za uriniranje, drugi za vrče.
Kako lepo je to, kar imam!
Lepo in domače!
Zelo lepo!
Oljčna vejica.
Gospod, bi oljčno vejico?
Dobro si izbral.
Čudežna Devica.
Brani te pred gorskimi zvermi, čarovnicami
in drugimi pošastmi, ki se lahko pojavijo.
Nisem si mislila, da si vraževeren.
Nisem, ampak...
Težko je ne poklekniti pred nečim tako primitivnem.
Pravijo, da ti mora to nekdo podariti, da bi delovalo.
Počakaj...
Najlepša hvala. Veselo kresovanje!
Enako, partnerka.
Nekomu, kot si ti, nekomu iz mesta,
je vse to nenavadno. Kajne?
Nenavadno, ja. -Vem.
Primitivno pa ne. Nenavadno je, a se navadiš.
Živijo.
Želite vejico? -Ne.
Ne, hvala.
Quintanar je poseben.
Nocoj pa še toliko bolj.
Poskusiti morate naš zeliščni liker. Odličen je.
Dober večer. -Dober večer.
Dva dajte, prosim.
Izvoli, tvoja sveča. -Hvala.
Lahko bi se navadil na to.
Na veselice.
Tukaj ni vedno zabav.
Še dva nama dajte, prosim. -Ja.
Poglejva... -Na...
Mami, pridi plesat. -Daj, pridi plesat.
Pridi plesat.
Ne, ne, ne. -Pridi.
Ne, za pult bara sodim.
Ne veš, kaj zamujaš.
Pij.
Pisatelj!
Pij. -Pij.
Greva?
Pred čem bežiš, Antonio?
Ne bežim, samo mir želim.
Seveda.
Mir, tišina in samota. To si želiš. Vem.
To v mojem jeziku pomeni "bežati".
In ker moški na koncu skoraj vedno pobegnejo...
Nismo vsi moški enaki.
Ne vem.
Povej mi, kaj veš o Vímeru.
Povedala ti bom, če obljubiš, da ne boš napisal v knjigo.
Obljubim.
Legenda pravi, da je Vímero pošast, ki prinaša smrt v vas.
Vsako leto se v času kresne noči
reinkarnira v žival ali osebo.
V vas pride, da ubije čim več žensk.
Pravijo, da je pred leti
nekaj družinam iz vasi uspelo pregnati pošast.
Vímero je preklel te družine
in rekel, da se bodo od zdaj
vsi potomci rojevali s telesnimi deformacijami.
Kot si opazil,
je tu v Quintanaru veliko ljudi z deformacijami.
Kot Esteban?
Esteban, kot katerikoli drug prebivalec z deformacijo.
Pravijo, da je otrok prekletstva.
In prav to praznujemo nocoj.
Po eni strani spoštujemo pogumne družine,
ki so pregnale pošast.
Po drugi strani pa nas je strah.
Ker...
Vemo, da se lahko Vímero vrne.
Verjameš v to?
Včasih še največji neverniki verjamemo v mite.
Da razložimo nerazložljivo.
Resno?
Samo legenda je.
Estebana so zaprli zaradi nasilnosti.
In...
Verjetno je izvor vsega tega...
Napad volka na ljudi enkrat v preteklosti.
Zdaj se to ne dogaja.
Ampak prej...
Se je dogajalo pogosto.
Na kresno noč odganjamo zlo.
Luna sveti...
Kaj je to?
Te Vímero ne zanima več?
Kot daritev mu pustijo kruh, sadje in meso.
Zakaj?
Vímero se lahko reinkarnira samo na kresno noč.
Verjamejo, da ga morajo hraniti,
da bo sit in ne bo nikogar ubil.
Vímero ne bo prišel.
Na kresno noč odganjamo ga.
Ne, oprosti, ne morem.
Hvala, da si šel z mano.
Nisem si mislil, da živiš s sestrično.
To je velika družinska hiša.
So dnevi, ko se ne vidiva.
Poleg tega ji rada pomagam z dekletoma in to.
Hvala za nocojšnji večer.
Hvala tebi.
Risbo sva ti narisali.
Da spoznaš Vímera. In se seznaniš s to temo.
Trap!
"Vaški miti in legende"
"Vímero"
"Neznan izvor in nenasiten apetit."
"Ko se Vímero pojavi,"
"se začne pokol, ki se ne konča, dokler ga ne stisnejo v kot."
"Ko ga spravijo v kot in ko se ustraši,"
"Vímero išče novo zavetje v vodi."
Voda...
Voda?
Antonio.
Si v redu, Berta?
Nekaj groznega se je zgodilo.
Kaj se je zgodilo?
Soledad...
Ubili so jo.
Sole so ubili.
Kaj?
Sinoči sem jo videl v tvoji hiši.
Našli so jo...
Na poti k reki.
Popolnoma iznakaženo.
Kako se je lahko to zgodilo?
Bi vstopila? Bi vodo?
Moram iti. Justa me potrebuje.
Prišla sem ti osebno povedati.
Iti moram. -S tabo grem.
Bolje, da ne.
Policija preiskuje dogodek.
To ti pravim, ker...
Bodo želeli govoriti s tabo.
Seveda.
Naj grem na postajo?
V vasi ni postaje.
Verjetno te bodo znali poiskati.
Vam lahko kako pomagam?
Zjutraj so naju klicali
zaradi groba in spominske plošče.
Jutri bodo punčko pokopali.
Ste sorodnik?
Dober dan.
Narednik Marco Maurí iz policije.
Antonio, dober dan.
Antonio Prieto? -Ja.
Rad bi govoril z vami, če vas ne moti.
Verjetno veste, kaj se je zgodilo.
Sosed je našel Soledad Rodríguez
razkosano na polju.
Razkosano? Vedel sem, da je mrtva...
Ja, odprli so jo, kot da je žival.
Rebra so ji polomili, ji odstranili...
Dovolj.
Oprostite.
Na žalost smo že navajeni
na takšne reči.
Mama in sestra je niste videle takšne.
Imeli smo srečo.
V skladišču na začetku vasi smo postavili začasno postajo.
Tu bom ostal nekaj dni,
da se pogovorim z ljudmi, ki so poznali deklico.
Razumeli boste, da nas zanimate.
Prosil bi vas, da nikamor ne hodite.
Vsaj naslednji teden. Poskušajte se spomniti,
ali ste videli Soledad s kom ali ste govorili z njo.
Vam je povedala, da je koga spoznala?
Sporočite mi na postajo. Prav?
Zmenjeno. Telefona nimam.
Sem v hiši, ki je na poti Mantecón.
Najlepša hvala, g. Prieto.
Še nekaj je! Če je hiša oddaljena od vasi,
se pazite volkov.
Vi iz mesta mislite, da ste nepremagljivi, a prvi padete.
Hvala.
Zapiram.
Samo nekaj steklenic želim.
Česa pa?
Mezcala verjetno nimate.
Lokalno žganje.
Danes ne igrate domin?
Ne.
Danes se pogovarjamo.
Kdo bi lahko ubil Justinino hčer?
Vam nihče ne pade na pamet?
500 pezet.
Veste, kaj?
Glede na Estebanovo nasilje...
Kdo ve.
Morda je včeraj pobegnil iz lope,
naletel na malo Sole...
Dan. Narednik Maurí?
G. Mauríja ne bo do jutri zjutraj.
Kje ga lahko najdem?
Tukaj, zjutraj.
Kje je zdaj? -Raziskuje.
Bi lahko dobil kakšno številko?
Kje stanuje?
G. Maurí raziskuje v Quintanaru, a kasneje se bo vrnil v svojo vas.
Kdaj bo jutri prišel?
Ob osmih, zagotovo.
Zelo prijazni ste.
Ob osmih.
Pridite jutri ob osmih.
Ne bojim se.
Nič, kar bi prišlo iz tega gozda, me ne more prestrašiti.
Nič!
Nič, kar pride
iz gozda,
me ne bo ustrašilo.
Nič.
Je prišel narednik Maurí?
Zdaj bi moral priti.
Lahko ga počakate v pisarni.
Oho... Ta, ki ni hotel podrobnosti.
Oprostite. Ne bi mogel opravljati dela, kjer bi moral to gledati.
Seveda.
Raje pišete o tem,
kot da gledate slike.
Ste se česa spomnili?
Imam osumljenca. -Koga?
V gozdu je lopa.
Neka družina ima zaprtega nevarnega deformiranega tipa.
Deformiranega? -Ja. Zdi se, da ima nasilno preteklost.
Ubijal je živali in jim odstranjeval drobovje.
Sinoči sem bil v lopi in videl, da je pobegnil.
Odpeljite me tja.
Gostilničarjev sorodnik je. On vam bo pomagal.
Osumljenec nam je pobegnil. Postajam javite, da pošljejo ljudi
in vaščane prosite za pomoč. Poiskati moramo
človeka s telesnimi deformacijami.
Zanimalo me je, kako si.
Sestrična je s prijateljicami, ki so prišle k njej.
Vstopi.
Zaspala je.
Moral sem te videti.
Žal mi je za vse, kar se ti godi.
Moral bi oditi.
Esteban!
Bolje bo, da se pokažeš!
Esteban!
Oče!
Oče, ste tu?
Oče?
Antonio, sine.
Vstopi. Sedi.
Vas moti, da sem prišel s psom?
V Božji hiši so vsi dobrodošli.
Hvala, oče.
Veste, da je Esteban pobegnil?
Človek je nerazumen in brezsrčen.
Uničuje in ubija po instinktu.
Potem pa išče opravičilo za svoja grozodejstva.
Čudni ste, oče.
Danes ne govorite kot duhovnik.
Morda zato, ker je ranjeni človek
danes bolj prisoten v meni kot vernik.
Kaj te muči, sin?
Poznam te dovolj dobro, da vem, da nekaj ni v redu.
Ko spim, ne spim.
Nočne more imam, a zdi se mi, da je ena in ista.
Za kaj gre?
Nekdo teče po gozdu,
preganjajo ga, strah ga je.
To bi lahko bil jaz.
In tudi zalezovalec.
Ne delaj sam terapije. Nadaljuj.
Kako se končajo sanje?
Zasledovani pride v mojo hišo,
se ustavi
in ne vstopi.
Bi rad, da vstopi?
Ne vem, mogoče.
Pa ga prosi.
Reci mu: "Rad bi, da vstopiš."
Komu naj rečem? -Tistemu iz tvojih sanj.
Tebi.
Bogu.
Podzavesti.
Materi zemlji.
Mrtvim.
Na koncu so vsi isto.
In kaj naj rečem?
Če poskušajo komunicirati s tabo, naj bodo bolj jasni.
Ker bi rad vedel, kaj je, a ne razumeš.
Morda ti bo takrat pokazal.
Bolj preprosto je, kot mislimo, sin.
Samo znati vprašati je treba.
In znati prositi, kar potrebujemo.
Poglej, kako dobro ti je šlo z žensko zatem,
ko sem ti rekel tisto zadnjič.
Kako veste?
Takšne stvari se opazijo.
Nisi mi še povedal, kako je ime tvojemu psu.
Nima imena.
Obstaja samo to, kar poimenujemo, sin.
Če ga hočeš obdržati, ga poimenuj.
Zdaj ne morem razmišljati o tem, oče.
"Nadnje bom poslal štiri nesreče."
"Meč za ubijanje. Pse, ki jih bodo odvlekli."
"Ptice nebeške in zveri zemeljske,"
"ki jih bodo požrle in uničile."
Kaj je to? -Jeremija 15, 3.
Jeremija...
Ti je Jeremija všeč?
Greš z mano poiskat tistega nesrečnika?
Svoj del sem oddelal, zdaj moram pisati.
Potem pa pojdi.
In piši.
V tisti omari je orožje,
s katerim lahko uničiš to pošast.
Hvala, oče.
Esteban!
Kje si?
Esteban!
Esteban, pokaži se!
Esteban!
"Zavedajoč se, da če se bo premikal, ga bodo psi našli,"
"se je deformirani človek namazal z živalskimi iztrebki,"
"da bi zavedel pse."
"Več ur je bil negiben v brlogu."
"Čakal je, da gredo vsi mimo,"
"da bi se lahko vrnil v vas."
Kdo je tam?
Tvoj sin je.
Esteban!
Je res, kar pravijo tisti gospodi, da si naredil?
Odgovori!
Kolikokrat sem rekla, da ne hodi iz lope?
Tam zunaj te nihče ne mara.
Ja, okrivili bi te za vse.
In poglej, kaj si zdaj naredil.
Velik si in lepo se obnašaj!
Poslušaj, kaj ti govorim.
Pomiri se.
Pomiri se, pridi.
Pomiri se.
Ne!
Estebanova mama. Pojdimo!
Stoj!
"Strelivo, naboji in puške gredo v njegovo deformirano telo."
"Trgajo mu trdo kožo in jemljejo življenje."
Ni mrtev, spi.
Jebenti!
Mislili smo, da si umrl.
Dekle, previdno. Tu je razbit kozarec in se lahko urežeš.
Je že mama počistila.
To je tvoje.
Ne moti gospoda, hči.
Dobro jutro, Justa.
Dobro jutro, g. Antonio.
Nisem pričakoval, da se boste že vrnili.
Če nekoga najameš za en mesec, potem mora delati.
Žal mi je za vašo hčer.
Vas moti, da sem prišla z Rosito?
Nikakor.
Tu imate kozarec vode in aspirin.
Hvala.
Ti, pusti gospoda pri miru!
To nisi dobro povedal.
Pusti to.
Pišeš knjigo o vasi
in polna je laži.
Temu se reče fikcija!
Kaj, te mama ni naučila, da ni lepo brati tuje stvari?
Videti moram, kaj počneš, da bom vedela, kaj se je zares zgodilo.
Kaj res? In kaj se je zgodilo?
Niti ti ne verjameš, da je tepec ubil mojo sestro.
Ven!
Vímero je bil.
Sin prekletstva ne more biti Vímero.
Kakor rečeš.
Pojdi se igrat s psom in me pusti.
Kakšen pes? -Ven!
Prekleto! Prekleto!
Carmelo.
Nehaj že enkrat.
Živijo, Jeremija.
Zdaj je vsega konec.
Upam, da je to konec.
Ko bi le bil.
A nikoli se ne ve, g. Prieto.
Srečno s pisanjem!
In pazite se volkov.
Zdaj je vsega konec.
Ne.
Na koncu sem mu dal ime Jeremija.
Komu? -Psu.
Kateremu psu?
Svojemu psu.
Ne vem, o čem govoriš, Antonio.
Nisi videla psa pri vratih?
Ne. -Se šališ?
Prisežem pri življenju, da nisem ničesar videla.
Prisezi, da nisi videla psa pri vratih.
Tukaj! Kjer stojim. Prisezi!
Si v redu? -Ššš!
Slišiš ali ne?
Strašiš me. -Slišiš ali ne slišiš, jebenti?
Vprašanje ni tako zapleteno.
Ne, ne slišim.
Slišiš ali ne slišiš?
Tip izgublja glas!
Kaj je to?
"Človek je ubil ženo in dve hčerki"
"v vasi Quintanar."
"Osumljenec je iz Latinske Amerike."
"B.P. je ubil ženo z nožem"
"vpričo sina"
"in se nato ubil s skokom v reko."
"Fantka Antonia Prieta"
"so premestili v sirotišnico v Madrid."
"Tam čaka, da mine travma, ker je bil priča"
"maminemu umoru."
Kaj se tu dogaja?
Pomiri se, Antonio.
Kaj se tu dogaja?
Ne, ne, ne.
Berta!
Antonio!
Kaj ti je?
"Ste v redu?"
"Jaz sem oče Benito."
"Me veseli."
"Nisi mi še povedal, kako je ime tvojemu psu."
"Ti je všeč Jeremija?"
"Čez gozd je tekel z vso močjo"
"in vznemirjen zaradi okusa po železu, ki ga je kri pustila na dlesnih."
"Raje bi videl, da mi rečeš 'oče'."
"Veste, da je Esteban pobegnil?"
"Vem tudi, da v vasi govorijo, da je krivo prekletstvo."
"Človek je nerazumno bitje in brez duše."
"Uničuje in ubija po nagonu."
"Ta samotna kapela ti je na voljo."
"Zmenjeno?"
"Na voljo ti je."
Vedela sem.
Ti si Vímero. Mojo sestro si ubil.
Rosita, poslušaj.
Mojo sestro si ubil. Morilec!
Antonio je morilec, mama.
On je Vímero. Vse nas je pretental.
Mama, pisatelj je morilec.
Se ti zdi prav, da odideš sredi noči?
Mar ni bilo že dovolj?
Mama...
Kakšne neumnosti so to, da je g. Prieto morilec?
Veš več, kot policija?
Misliš, da me ne boli in da nočem obtoževati kar počez?
Pojdi v sobo.
Videla sem ga.
Kaj si videla?
Dovoli mi, da ti povem.
Berta!
Oče!
Justa! -Sem ti rekla, mama.
Pojdi v vas in obvesti ljudi.
Povej jim, da se je Vímero vrnil.
Justa, pojasnil bom.
Teci! -Pojasnil bom.
Mama.
Pojdi, pojdi.
Prisluhnite mi.
Če bo treba, vam bom prerezala vrat.
Rekel sem le, da mi prisluhnite.
Rosita!
Smrt Vímeru!
Ne, ne, ne.
Hej!
Si v redu? -Odlično.
Kje je moj mezcal? -Nimajo ga v vsakem hotelu.
Zjutraj si spil zadnjo steklenico.
Čez pol ure je novinarska konferenca.
Hočem svoj mezcal.
Pol ure, Antonio.
Mezcal.
Pol ure.
Toda nagrade...
Nagrade me sploh ne zanimajo.
Želim samo priznanje svojih bralcev.
Antonio, leta novinarji sprašujemo isto
vprašanje. Kdaj bo naslednji roman?
Vedno si rekel, da ga boš napisal, ko boš začutil potrebo.
Zakaj zdaj? In zakaj se imenuje "Hiša polžev"?
Legenda pravi, da Vímero nikoli ne umre,
ampak se pojavi vsake toliko let zaradi požrešnosti
in naredi pokol.
Ob upoštevanju, da napišem roman vsakih 10 let,
bi lahko rekli, da sem knjižni Vímero v tej državi.
Pišem samo, ko sem lačen.
Antonio, kaj je fikcija, a kaj resničnost
V "Hiši polžev"?
Za dobro vseh, ki smo tu,
naj bo raje fikcija,
ker bi drugače moral biti v zaporu.
Nam lahko poveš kaj o naslednjem projektu?
Ali bomo čakali naslednjih 10 let?
S Sandro sva ti hvaležna za to vprašanje.
Ker že nekaj dni promoviramo Antonia
in se še nismo upali to vprašati.
Popolnoma iskren bom.
S "Hišo polžev" sem se pobotal s književnostjo.
Obljubim, da ne bom čakal 10 let, da bi izdal roman.
Še več, zadnje čase so mi pripovedovali
o legendi o rdečem morskem psu v Barbateu.
To je obmorska vasica.
Kdo ve. Morda bom najel hišo za nekaj dni
in morda srečam pošast.
Kar se nas tiče, te jutri pošljemo tja.
Živijo.
MEDIATRANSLATIONS