Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Så begynder vi.
Op med hænderne.
Smukt!
Husk, hvad vi gjorde.
Højere, Moran.
Flot.
Ud med dem. Smukt.
Tillykke med fødselsdagen, kære bedste
Tillykke med fødselsdagen
Tak.
Her?
-Undskyld. Jeg gav din quiche væk. -Hvis tur er det?
Mor, tag den med ro.
Hold op. Børn holder os unge.
Okay.
Er du okay?
Bedste?
-Er du okay? -Mor?
Ring efter en ambulance!
GODSET
PLEJEHJEM - GRDL. 1911
TRE MÅNEDER SENERE
Du behøver ikke, bedste.
Jo. Mit helbred.
Det er bedst for alle, tro mig.
Hej.
Velkommen.
-Klarer du det? -Ja.
Denne vej.
Det er et fint værelse på 2. sal.
Er du okay?
Så er vi her.
Hej, jeg hedder Liesel.
Hej. Judith.
Det havde du ikke behøvet. Jeg kunne selv have pakket ud.
De er smukke.
-Var du professionel danser? -Jeg forsøgte.
-Jeg... -Før jeg glemmer det, din medicin.
Bare giv mig medicinen for Parkinsons og slagtilfældet.
Du får udleveret piller
til måltider og sengetid.
Jeg har altid klaret det selv, tak.
Det behøver du ikke mere. Er det ikke en lettelse?
Perfekt timing.
Jeg har brug for en ny recept.
Her er heldigvis stille.
Godt, for jeg sover let.
Nu får I fred. Sig til, hvis du mangler noget.
Fru Benson, kan vi tale sammen?
Du hører ikke til her.
Jeg er 70, Josh.
Det er bare et tal. Det betyder ikke noget.
Nej, min skat.
Det siger vi gamle til os selv for at få det bedre.
Det lyder ikke som dig.
Alder forhindrer mig i at danse, undervise eller...
...holde trit med alle.
Du ser yngre ud end alle andre her.
Men ved du hvad?
Alle disse mennesker tror det samme.
Vi tror stadig, vi er 20.
Jeg ved ikke, hvordan...
...jeg skal klare det her.
Hvad kan du gøre... Hvad er det?
Hvad? Stop!
Okay, mor. Vi lader dig komme på plads.
Ja.
Gå bare. Jeg kommer snart.
-Jeg bliver her lidt. -Kom med mig.
Bedste skal hvile sig.
Ring, hvis du mangler noget.
-Selvfølgelig. -Okay.
Bare rolig, jeg klarer mig.
Farvel, bedste.
Josh En drengs bedste ven er hans bedstemor.
Træ.
Jeg præsenterede mig ikke.
Judith.
Vi er vist bofæller, som var vi studerende igen.
Det er vist et dårligt tidspunkt.
Kigger.
Leder du efter den?
Tak. Jeg var lige ved at gå i panik.
Du ved, at mobiler ikke er tilladt, ikke?
Undskyld, hvad?
For fredens skyld
er telefoner ikke tilladt noget sted i bygningen.
-Du laver sjov. -Det stod i kontrakten, du underskrev.
En skam med de spændende opdateringer, jeg kunne slå op på Instagram.
Hun har ikke svaret.
-Hun har det fint. -"Fint"?
Så du hendes bofælle og de andre?
Det er hårdt, men vi skal huske, det var hendes valg.
Du kunne have forsøgt at tale hende fra det.
Ingen har nogensinde kunnet tale din bedstemor fra noget.
Du ville ikke tage dig af hende.
Hun tog sig af os,
da vi behøvede det, men vi hjælper ikke hende?
Det er ikke fair.
Jeg vil se en film.
Det er underligt. Det kan gøre dig stiv af spænding.
Det gjorde nogen dødsstiv.
Han kigger på dig, knægt.
Nej! Slip!
Så er det nok!
Imogen, det er sengetid. Kom med mig.
Gå væk!
Kom med lige med det samme.
-Vær sød at gå i seng igen. -Jeg vil hjem!
Du er hjemme.
Jeg vil hjem. Vær nu sød! Nej.
Hvordan har du det?
Har du lyst til at se området senere?
Jeg har tid til en lille spadseretur.
-Meget gerne. -Godt.
Jeg var ikke klar til ændringen.
Jeg savner at danse mere end noget andet.
Men min prognose er ikke god.
Mine symptomer er under kontrol,
men hvem ved, hvor længe det varer?
Uanset hvad det næste bliver,
hvornår eller hvordan jeg ender med at blive svækket,
skal min familie ikke se mig sådan.
Du ser ellers frisk ud.
Vil du se noget sjovt? Kom.
Er du okay?
Hvor fanden skal vi hen?
Jeg har ikke været på safari længe.
Så er vi her.
Det er smukt.
Ja, ikke? Her ville man gerne sidde med en god bog.
Eller tage en lur og drømme om feer.
Hvad er det?
Møgunger. De drikker og overnatter her.
Vi har sat hegn op,
men de klipper sig igennem med en tang.
Jeg husker det selv.
Mine venner og jeg holdt vilde fester i skoven.
Vi røg græs, spillede guitar og dansede rundt om bålet.
Der mødte jeg min mand, George.
Livet var let dengang. Ubekymret. Et eventyr.
Hvad fandt du der?
Kender du hende?
Nej, jeg... Det tror jeg ikke.
Kom.
Lad os gå tilbage, før de tilkalder et eftersøgningshold.
Du burde finde dig en hobby.
Havearbejde?
Der er masser af ting at lave.
Akvareller, håndværk, endda ballet.
Måske ville du nyde det.
Niks.
Hvem vil se en gammel tante danse rundt i trikot?
Og her er vores køkkenhave.
-Liesel. Hej. -Hej.
Goddag.
Det er Judith.
Hun flyttede ind i aftes.
-Nyt blod. -Det må du nok sige.
-Hej, jeg hedder Ruth. -Hej. Rart at møde dig.
-Trish. Velkommen. -Tak.
-Malurt? -Ja.
Laver I absint?
Ved du meget om planter?
Nej, men jeg ved lidt om absint.
Pas på, hvor du går, unge dame.
Jeg så dig ikke.
Undskyld forskrækkelsen. Jeg hedder Roland.
Judith. Jeg kiggede bare på...
Skidt med det. Dejligt at møde dig.
Jeg ville snakke med dig senere i dag for at...
Vi har en kortklub,
og vi mangler en bridgespiller. Spiller du tilfældigvis?
-Bridge? -Sikke en kliché.
Jeg lover, det ikke er så kedeligt, som det lyder.
Ja, selvfølgelig. Det ville være hyggeligt.
Dejligt.
Rart at møde jer alle.
Ja.
Farvel.
-Farvel. -Farvel.
-Judith, hvor dejligt, du kom. -Hej.
Ja, med alle de spændende aktiviteter
var jeg ikke sikker på, jeg fik tid til det.
Jeg tog noget med for at få gang i festen.
-Ja. -Sådan, søster.
Du godeste. Det er vidunderligt. Tak, Judith.
Lad os først høre. Har du familie?
Min datter og mit barnebarn, Josh. Han er 17.
Nyd besøgene, hvis de kommer. Vær forberedt på, at de hurtigt tynder ud.
Jeg ved det.
Vennerne forsvandt, da jeg ikke lærte deres børn at danse mere.
Men Josh vil besøge mig.
Han er mit livs lys og holder mig ung.
Gør han virkelig?
Hans far døde, da han var lille.
Det påvirkede selvfølgelig os alle,
men især Josh havde svært ved at håndtere det.
Efter en tid skulle han jo tilbage til et normalt liv med børn og sjov.
Men hans mor kunne ikke give ham det.
Så jeg... Vi blev meget tætte os to.
Det er hans mor stadig bitter over, desværre, men...
Har I familie?
De er væk for længst.
Når først man er her, bliver man irrelevant for samfundet.
-Man skulle tro, vi var i fængsel. -Vi er på dødsgangen.
Er du gift?
Enke.
Han var en god mand og en dygtig musiker, og jeg savner ham.
Hvad med dig?
-Det samme, jeg savner min kone. -Ja.
Det er godt at have en livspartner.
Nogle gange tænker jeg, at det sværeste ved alderdommen er,
at jeg måske ikke ser, hvilken mand Josh bliver.
Slut med den deprimerende snak.
Hvad synes du om dit nye hjem?
-Det tager tid at tilpasse sig, ikke? -Jo.
Man må acceptere ændringen og komme videre.
Folk, der ikke gør det, ender med at ligne...
Jeg kan ikke kaste den første sten. Jeg var danser.
Mit arbejde afhang af min ungdom eller af at se ung ud.
Jeg forstår folks valg.
Jeg har fået tre ansigtsløftninger.
Jeg har prøvet alle slankekure.
Filler, alle slags Botox.
Hvis nogen havde sagt,
at det at bade i jomfrublod rent faktisk virker,
ville jeg have gjort som Elizabeth Báthory.
Men man kan kun holde skansen så længe.
Det har altid en pris at bekæmpe naturens orden.
Vil du gerne have ungdommens skønhed igen? Hebora. Natformel.
Kom så. Her.
Giv slip! Nej!
-Slip mig! Jeg vil ikke. -Få hende i sengen.
-Stop! Nej! -Bare slap af.
Du opfører dig som et barn!
Nej!
Kan jeg hjælpe dig?
Nej. Det er okay.
Kan du ikke se ham?
Undskyld?
Kan du ikke se ham? Han ser os sove. Kan du ikke se det?
Taler du om...
-Nej! -Det er okay.
Det er bare Ozzie. Det betyder ikke noget, okay?
Se! Han er allerede væk.
Her.
Min bedstefar havde Alzheimers, de sidste år han levede.
Det var, som om...
...hans sind bare gik i småstykker lidt efter lidt.
Det er jeg ked af.
Derfor blev jeg sygeplejerske. Jeg ville bare gøre en forskel.
Mine bedsteforældre gav mig den som lille.
Den er fin.
Jeg håber, de våger over mig.
Er det sengetid?
Hvad er det?
Det hjælper dig bare med at sove.
Vi vil sikre os, at alle sover godt.
Bedøver I alle sammen?
Bedøver? Det er frygtelig dramatisk.
Jeg ved, det er svært at håndtere skrigende patienter.
Men er dine kolleger ikke lidt hårdhændede?
Vi er alle professionelle, og ingen bedøves mod deres vilje.
Bare rolig. Det tager lidt tid.
Men du skal nok falde til.
Nej!
Der! Hvad er det? Er hun okay?
Hvor er han?
Har du mareridt?
Fandeme nej! Han stod lige der.
Er det sprog absolut nødvendigt?
-Jeg er intet barn. -Tydeligvis.
Godnat.
Sygeplejerske. Nå, det er dig.
-Har du brug for noget? -Var nogen på mit værelse?
Min hårbørste er væk.
Det tror jeg ikke. Lad mig hjælpe dig.
Nogen har taget den.
-Den er væk. -Den her?
Ja.
Du var nok bare forvirret. Nye vaner.
Folk forlægger ting hele tiden her.
Nej, jeg er ligeglad.
Hvis tur var det?
En nem en.
Hvad er Wilbur og Chick i Uhyggen breder sig?
Piccoloer. Bum!
Hvad er der med ham?
Han er her hver dag.
Han tror, hans kone kommer og henter ham.
Han har glemt, hun er død.
Tænk engang.
Måske var han en mafiaboss,
måske trænede han delfiner til at slå folk ihjel. Hvem ved.
Men nu er hans sind væk.
Han er væk.
Få mig endelig til at græde.
Nej, jeg mener det. Det må være det værste.
Værre end at trække en bændelorm ud gennem munden?
Værre end at tabe nøglerne i hundelort?
Meget værre.
Værre end bittesmå snitsår mellem tæerne?
-Eller vent. Mellem tænderne? -Okay. Nej...
Åh gud. Nej. Du vinder.
Det bliver lettere, ikke?
Bum.
Er der nogen?
Hvad laver du på gangen? Du skal være på værelset.
Der var noget lige der på min seng!
-Hvor var du? -Du er ikke min eneste patient.
Hvis du insisterer på at vandre rundt, må jeg låse din dør.
Det var lige der!
-Slip mig! -Tag det roligt. Du kommer til skade.
Jeg kan selv komme i seng.
Skal jeg bede Gary om at komme og hjælpe mig?
-Han er ude på gangen. -Er han der?
Jeg vidste det! Det er ham!
Gary har bedre ting at lave end at luske rundt herinde.
Det er bare et mareridt igen. Kom.
Læg dig til at sove nu.
Annette.
Hvem er det?
Har du set ham før?
Hvor er dit krucifiks?
-Judith. Der er du. Sid ned. -Tak.
Du ser træt ud.
Tal for dig selv.
I ligner nogen, der har tømmermænd.
Hvor var festen?
Jeg håber, du har det bedre?
Sikke et mareridt.
"Sikke et mareridt."
-De behandler os alle som børn. -Ja, ikke?
Jeg havde ikke mareridt i nat.
-Jeg var vågen. Jeg så noget. -Hvad var det?
Der stod en ved min fodende og så mig sove.
Jeg ved, hvad I tænker, men det samme skete natten før.
Hvor tydeligt kunne du se?
Det var mørkt, men...
Hvordan har du det i dag?
Dig. Var du på mit værelse i nat?
-På dit værelse? -Ved ettiden.
Hvilket kryb ser på sovende damer?
Og Annettes krucifiks mangler.
-Stjæler du fra de ældre? -Judith.
Teen bliver kold.
Det får du intet ud af.
-Fint. -Godt.
Okay.
Hvad gør jeg? Ringer jeg til politiet?
Nej! Ring ikke til politiet.
Gør ikke noget dramatisk.
Måske har du ret. Jeg kan heller ikke lide ham.
Men for alle andre,
når man ikke kan skelne mellem drøm og virkelighed,
er det tegn på demens.
Inden længe får du diagnosen og er på medicin.
Han har ret.
I deres øjne er ingen af os ved vores fulde fem.
Ja, tro mig.
Så snart de ser tegn på sygdom, behandler de dig som en invalid.
Se dig omkring.
Ingen af dem kommer ud herfra.
Hverken til Thanksgiving, jul eller deres børnebørns dimission.
Nej, når de ser svaghed,
kommer man kun ud herfra i en kiste.
Fru Albright, er alt i orden?
Ja. Jeg vil bare gerne have lidt luft.
Der skal en ledsager med ud.
Hvad mener du? Er vi låst inde?
Vi skal altid vide, hvor vores beboere er.
Nogle kan ikke finde tilbage alene.
Kom, et børnekor synger i stuen.
Jeg vil hellere stikke mig i øjet.
Hav en god dag.
George?
-Hvordan er du... -Det er ligegyldigt.
Tag væk med mig.
Du hører ikke til her.
Undskyld.
Hvad var jeg... Skal jeg melde nu?
Der er meldt, og det er spar.
Er du okay?
Ja, selvfølgelig. Jeg må have...
Jeg tror, jeg drømte et øjeblik.
Du vænner dig til det.
Du finder en ny grund til at stå op hver morgen.
Bare giv det tid.
Vi er alle i samme båd.
Hvis du bliver trist, så kom og snak med mig og Ruth.
Vi er i værelset ved siden af.
Hvad gør du her?
Lad os bevise, at vi ikke er så gamle, som vi tror.
Roland!
Jeg var på mit værelse og tænkte på
den smukke kvinde lige overfor
og alt det, vi deler.
Og jeg tænkte, at måske...
Nej. Jeg sætter virkelig pris på...
Jeg er smigret over opmærksomheden,
men det er jeg ikke klar til.
Jeg misforstod signalerne.
Jeg troede, du ville.
Undskyld.
Skidt med det.
Du er hurtig, Roland.
-Lad os ikke nævne det for nogen. -Okay.
Gud fader bevares.
Sikke et galehus.
Hvem er det?
Roland?
Træk vejret.
En gang til.
Kylling.
Citron.
Venstre hånd.
Den anden hånd.
Jeg tror, der er tale om Parkinsons sygdom med demens.
Undskyld, hvad?
Det er ikke ualmindeligt.
Vent. Kan du se demens på MR-scanningen?
Desværre.
Hvordan er det muligt?
Er du sød at vente udenfor et øjeblik?
Der er et par ting, jeg skal drøfte med din datter.
Vil I drøfte min behandling uden mig? Jeg er ikke et barn.
Jeg ved, det er en stor mundfuld,
men det ville være nemmere, hvis du gav os et øjeblik.
Hvad kan vi gøre?
Din mor har klaget over drømme,
hun ikke kunne skelne fra virkeligheden.
Derfor faldt hun.
Hun kræver konstant opsyn.
Det er sikrere for hende her.
Det er vigtigt, at hverken du eller din familie
fremmer vrangforestillingerne.
Hun skal forstå, at mareridtene kun er i hendes hoved.
Åh gud.
Bare rolig, jeg har arbejdet her i over 20 år. Hun er i sikkerhed her.
Hør på mig.
Det, jeg har set om natten, er virkeligt.
Først troede jeg, det var en medarbejder, men nu tror jeg...
Lad mig komme hjem.
Det fungerer tydeligvis ikke for mig.
Mor, det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke handle imod lægens råd.
Hvorfor tror du mig ikke?
Mor...
Vi ønsker, du får det bedre.
Men du har altid haft en livlig fantasi.
Vi forsøger alle at hjælpe dig.
Det lover jeg.
Vi ses snart, ikke?
Hjælp mig.
-Hvad? -Hjælp mig ud.
Imogen? Kom, lad os gå indenfor.
Okay? Kom.
Der er du.
Skat.
Hvad tænker du på?
Jeg vil ikke bekymre dig.
Så er det slemt.
Dette sted...
Alle de syge, gamle mennesker får mig til at føle mig...
Det må være barnebarnet.
Jeg hedder Roland. Jeg er en af din bedstemors venner.
-Hej. -Det håber jeg.
Jeg har hørt meget om dig.
Jeg lader jer snakke.
Han virker sej.
Ja, han er sej.
Vi spiller kort med hans venner. Døm ikke.
Jeg må hellere gå.
Jeg vil rigtig gerne ud en tur i weekenden.
Kan I hente mig? Vi kan spise frokost på søndag, gå i biografen eller...
Nej, jeg tror ikke, det er en god idé.
Hvorfor?
De siger, du falder hurtigere til, hvis du ikke tager hjem.
Måske kan du hænge ud med din nye ven Roland, ikke?
"De siger"? Lytter du til "dem" nu?
Ved du, at de ikke engang vil give mig koden, så jeg kan gå ud?
Undskyld, jeg er sådan en lyseslukker.
Kom snart igen, okay?
Din billet ud herfra.
God dreng.
Jeg kommer i morgen.
Kom nu. Fortæl.
Er I...
Vent, ryger I græs?
Nej.
Du godeste, I ryger jo græs!
Det er i medicinsk øjemed.
Der er ikke mere at sige. Beklager.
Har I dyrket det? Er det derfor...
Tja...
Hvor længe har I boet her?
I har næsten gjort det til et hjem.
Her er rodet.
Vi gennemgik noget gammelt tøj.
Ja.
Virkelig? Må jeg?
Ja, kig bare. Se, om der er noget, du kan lide.
Virkelig?
-Var I 20, da I flyttede ind? -Nej.
Det ser sådan ud.
Den må være din.
Ja.
Du godeste.
Du må få den.
Din bofælle ser ikke for godt ud.
Hun fik det værre i aftes.
Hvad sker der?
Åh gud!
Af sted med dig.
Du skræmmer alle.
Hvad er der med den kat?
Annette er gået i panik over den før.
Ozzie, den stakkels kat.
Han kan mærke, hvem der snart vil dø.
Katte er kloge på den måde.
Vi har måske en fod i graven,
men ingen vil være den næste, der dør.
Annette? Er du okay?
Lægen insisterer på, at du tager den i aften.
Insisterer? Hvorfor?
Beboerne bliver lidt nervøse, når Ozzie er uartig.
Jeg behøver ikke at blive bedøvet, tak.
Det kan måske hjælpe med de drømme, du har haft.
Hør.
Har Annette fortalt, hvad hun så i mareridtene?
Tag pillen, Judith. Du vil sove bedre.
Du er blevet mærket.
Du vil ikke blive reddet.
Find den.
Annette!
Hjælp os!
Annette!
For satan, Annette!
Annette!
Gary, hent lægen, hurtigt!
Kom nu, Annette.
Er du okay?
-Åh gud. -Annette, kom nu.
Jeg er så ked af, du så det.
Klarer du dig herinde i nat?
Okay.
Amy 31/7 - Cee Cee 13/8 - Adam 2/9 Jace 16/9 - MIG - Imogen - Judith
"Find den."
Finde hvad?
Fandeme nej.
Gudskelov.
Du er vild med NASCAR...
Jeg er ikke sikker.
Slap af.
Du klemmer alt for hårdt. Hvad laver du?
-Åh nej! -Pas på. Du er...
Jeg samlede den ikke op. Øjeblik.
Jeg hørte noget. Hørte I det?
Kom nu! Jeg hundefryser. Lad os gå!
Okay. Du er så gnaven.
Er du galant, giver du mig jakken.
Virkelig?
Har I en gaffel?
-Ja. -Det har jeg ikke.
Har I set Judith i dag?
Nej. Det har jeg ikke.
Judith? Fru Albright?
Fru Albright er væk.
Der er hun!
Hvor dejligt at se jer.
Ja, vi fandt hende. Gudskelov.
Hvordan kunne det ske?
Er der ikke sket noget?
Hun er ikke engang klædt på!
Josh, jeg skal fortælle dig noget,
men lov mig, at du vil lytte med åbent sind, okay?
Selvfølgelig.
Jeg tror, der er noget i det hus, som dræber os.
Vent, hvad?
Se på navnene.
Annette, min bofælle, døde i aftes.
Alle de andre over hendes navn er også døde.
Jeg ved ikke, hvem eller hvad det er, men...
Imogen er den næste.
Og bagefter mig.
Hjælp mig. Jeg skal væk derfra.
Det beviser kun, at den, der skrev det, var meget paranoid.
Hvorfor behandler alle mig, som om jeg er skør?
Selv dig.
Da du var lille, jagede jeg uhyrerne væk
under sengen, lyttede til dine historier,
dine ængstelser og undskyldninger, når du kom sent hjem.
Jeg tror på dig.
Kan du ikke også tro på mig?
Mor...
Gør det ikke igen. Nogensinde.
Havde de ikke ringet, havde vi ikke fundet dig...
Jeg bør ikke være låst inde som en fange.
Det er de regler, du skrev under på.
Ikke på at få frataget min frihed.
Jeg kører dig ikke hjem.
Det er fint med frokost, men lægen...
Lægen er en charlatan. Jeg vil ikke tilbage.
-"Lægen er en charlatan." -Så er det nok.
Jeg er din mor, ikke dit barn.
Jeg kommer igen. Samtalen er slut.
Hun har det ikke godt der. Lad os køre hende hjem.
De advarede mig om det her.
Jeg vil ikke gøre tingene værre, end de er.
Hvordan kan det blive værre?
Kan du ikke se, hvordan hun har det?
Jeg ved, bedste er bange.
Hun er bekymret. Det er vi alle sammen.
Det er en svær tid for alle.
Far ville kunne løse det.
Josh, du bør vide...
Hun har det ikke så godt.
Hvad mener du?
Pis!
De er her for at hente dig.
Nej!
-Barbara, se på billedet. -Denne vej.
-Kom. -Lad mig være!
Jeg er ikke skør.
-Kig på billedet. -Gå så.
-Kom. -Jeg vil ikke tilbage.
Hvordan kan du? Jeg er din mor.
Jeg er din mor! Hvordan kan du?
DIREKTØRKONTOR
Hej.
LISTE OVER PATIENTVÆRELSER
Roland Benson?
MEDARBEJDERTELEFONNUMRE
Fru Benson.
Trish Price og Gary Price.
Fandens.
Ruth Cooper og Elizabeth.
Annette.
Imogen.
Hvad fanden?
Det er Josh. Du kender rutinen.
Josh, kom, så snart du hører det her.
Det er meget vigtigt.
Ja, jeg er på vej ind på kontoret.
Lad mig tjekke kalenderen.
Vi har desværre ingen ledige værelser lige nu,
men jeg bør have et om en uges tid.
Jeg sender ansøgningen med det samme.
Okay. Selvfølgelig.
Tak. Farvel.
Jeg var bare...
Jeg ved det. Jeg...
Liesel, kom ind.
Kontroller medicinen til værelse 312.
Lægen ændrede vist hendes, og jeg ved ikke...
Okay, perfekt. Jeg så faktisk til hende.
Åh gud.
Josh!
-Er du okay? -Gudskelov, du er her.
Jeg skal ud herfra.
Igen?
Jeg ved, hvem der slår folk ihjel.
Det er Roland.
Den gamle fyr, du spiller med?
Du kunne jo lide ham.
Jeg er i fare.
Jeg har ikke set Imogen siden i går.
Jeg er den næste.
Du kunne tale med direktøren. Hun kan hjælpe.
Nej, hun er hans datter eller barnebarn.
-Hun er indblandet. -I hvad?
De såkaldte mareridt, jeg har haft?
Han står bag dem.
Og også hans venner.
De er alle i familie med personalet. Er det ikke sært?
Jo, det er vildt sært.
Ja.
Men det, du så, var jo ikke menneskeligt.
Nej. Det er ikke dem.
Eller det er det måske.
Det kan være,
de forvandler sig om natten til noget... andet.
Jeg er forvirret. Jeg ved ikke...
Hvad snakker du om?
Jeg så Roland på et fotografi på gangen på dineren.
Han så ligesådan ud for 40 år siden.
Jeg ved, det lyder sindssygt, men det er sandt.
Lægerne sagde...
...du måske ville prøve at overbevise os om, at du ser ting.
Tror du det?
At jeg er skør?
Han sagde, du har...
Demens?
Lægen er en svindler.
Han er med i det, og jeg kan bevise det.
Hvor fanden?
Hvad leder du efter?
Mappen.
Hvilken mappe?
Den er væk. Den var lige der. Nogen tog den.
-Hvad var det? -Min hjernescanning.
Og andres diagnosticeret med den samme sygdom.
Alle er identiske.
De er falske, Josh.
Hjernescanninger?
Hvordan ved du, at det er hjernescanninger,
og om de er forskellige, og nogen tog dem?
Jeg er ked af at sige det, men det lyder vanvittigt.
Du har ret.
Jeg må hellere tage hjem.
Du er lige kommet.
Ja, jeg skal hjem at spise.
Kommer du igen i morgen?
I morgen? Det tror jeg ikke...
Jeg har vildt travlt. I næste uge helt sikkert.
I næste uge?
Ja.
Godnat, bedste.
-Det er sengetid. -Ikke endnu.
Det er meget sent.
Vent. Hvad er det?
De bad mig om at spænde dig fast.
Nej.
Det er for dit eget bedste.
Så du ikke falder ud.
Jeg sagde nej.
Nej! Slip!
Stop! Nej!
Rør mig ikke!
-Ikke dig! -Judith, fald ned.
-Saml fødderne. -Stop!
-Hold hende nede. -Slip mig!
-Fald ned!
Nej! Jeg vil ikke!
Fald så ned!
-Læg dig ned! -Nej!
Godt.
Du ville hjælpe folk.
Din bedstefar er nok stolt af dig.
Jeg hørte engang dr. Geoghegan sige,
at når en oplevelse har gjort en konfus,
skal man lukke øjnene og tælle til fem.
Når man åbner dem igen,
vil det, man så eller hørte, være væk.
Seriøst?
Tælle til fem?
Hvad fanden er det for et råd?
-Jeg tror dig. -Hvad?
Men du er nødt til ligge sådan og spille med i nat.
Jeg overvåges, men jeg ved, hvad der foregår.
Jeg ser til dig, og vi tales ved i morgen, okay?
-Ja. -Okay.
Hjælp! Hjælp mig!
Lad mig komme ud!
Hjælp mig!
De har ret. Jeg er ved at blive skør!
En, to,
tre, fire, fem.
Godmorgen, Judith.
Hvor er Liesel?
Hun kommer ikke tilbage foreløbig.
Hun sagde, hun ville være her.
Hun er sygemeldt.
Hvad?
-Jeg beklager. -No.
Jeg ved, I kommer godt ud af det.
Forhåbentlig kan vi blive venner, ikke?
Imogen.
Hjælp mig ud.
Imogen, lad os gå.
Imogen.
Og op i femte position og rundt.
Smuk positur.
Åh nej!
Nej!
Jeg så det, billederne på væggen og dine venner.
Se her.
Jeg tænkte, det betød noget, så jeg slog det op.
Det er et keltisk segl
og repræsenterer en eg.
Et symbol på lang levetid og regenerering.
Som livets træ. Forstår du?
-Keltisk? -Ja.
Og hvad så?
Du havde ret! Du er ikke ved at blive skør.
Du har ret. Der foregår noget her.
Jeg ved ikke hvad, men noget sort magi.
Men du bør ikke blive og finde ud af det.
Jeg kan ikke bare gå. Vi må gøre noget.
Vi taler med politiet.
Så får vi brug for beviser.
De vil ikke tro på os uden.
Jeg er ked af, jeg ikke troede på dig.
Lad os gå, før sygeplejersken går sin runde.
Vi starter med Roland.
Roland?
-Hold vagt ved døren. -Okay.
Hvad leder vi efter?
Noget inkriminerende.
Såsom hvad?
Det ved jeg ikke. En gryde, et kosteskaft...
Bare sig, hvis nogen kommer.
Du godeste, scanningerne.
Ja.
Jeg vidste det. Jeg vidste, jeg ikke mistede børsten.
Hvad er det?
Klamt. Er det hans?
Jeg er sikker på, det er mit.
Sikke en pervers stodder.
Vent et øjeblik.
Pis.
Der kommer nogen. Kom. Under sengen, hurtigt.
Skynd dig!
Kom nu! Skynd dig!
Nej! Hvad laver du? Fandens!
Roland?
Hvor...
Hvor fanden blev han af?
Tal ordentligt.
I lige måde, du bander meget.
Jeg har fandeme fortjent det. Du er 17.
Åh gud!
Hold da kæft!
-Hvad fanden var det? -Bare rolig.
-Hvad var det? -Vi må følge efter dem.
Jeg ved, hvor han skal hen.
-Har du den nye kode? -Ja, men...
Lad os ikke spilde tiden.
Vi skal af sted.
Hvad i...
Denne vej.
Giv mig din mobiltelefon.
Mine bedsteforældres gave.
Jeg overvåges, men jeg ved, hvad der foregår.
Hun er sygemeldt.
Liesel.
Sluk lommelygten.
Før vi går videre. Hvis noget går galt,
uanset hvad,
skal du stikke af så hurtigt, du kan.
Jeg kan ikke løbe, men jeg har mindre at tabe.
-Nej. -Du...
Jeg går ingen vegne uden dig.
Vi er som Wilbur og Chick.
Fint.
Lad os gøre det.
De er hekse! De er forbandede hekse! Hold da kæft.
Ja, de er.
Skovens Herre, vi byder dig velkommen.
Denne cirkel forbinder os.
Vi fornægter nedbrydningen af vores kroppe.
Lad os endnu en gang suge næring fra de svage gennem din tjener,
optage deres energi og forny vores egen,
blomstre gennem deres dårlige helbred
og leve efter deres død.
Livets træ, send din tjener, så han kan ernære sig for os
og udtrække den sidste rest af energi
fra Judith Albright.
Nej!
Josh, nej!
Slip ham!
Judith, jeg vidste fra begyndelsen, at du var en livlig en.
Hjælp!
Her er ingen hjælp at få.
Hvorfor gør I det?
Er det ikke oplagt?
Jeg så min kone miste forstanden
lidt efter lidt, indtil hun ikke kunne genkende vores barnebarn.
Det skal aldrig ske for mig.
Hvad med dem, I dræber?
Deres ofrede sjæle holder os i gang.
De stod alligevel med den ene fod i graven.
Hvis du vil snyde døden, må du betale prisen.
Men fra midnat til daggry,
heksetimen,
bliver jeg ung igen hver nat.
De unge mennesker, jeg så i skoven, var jer.
Utroligt.
Tag det ikke personligt, Judith, og du må undskylde klichéen.
Jeg kan lide dig, men man kan ikke lave en omelet
uden at slå nogle æg i stykker.
Nej!
Nej! Jeg forstår det ikke.
Det er dit forbandede hår.
Lad ham gå, ellers futter jeg skiderikken af.
Nej!
Judith, vent.
Det behøver ikke ende på denne måde.
Der er en anden måde.
Vi byder dig velkommen blandt os.
Jer begge to.
Du kan ødelægge træet
og sidde og vente på at dø langsomt og alene
med alle de andre i huset.
Og du, unge mand, kan se hende gå til,
miste forstanden og ikke genkende dig mere.
Eller du kan slutte dig til os og blive ung igen.
Sund, levende for evigt.
Tænk på den lykkeligste tid i dit liv,
hvor alt var spændende,
du havde et formål, du var elsket.
Tænk på alt det, du har mistet.
Husk den følelse, da du var lykkelig,
hvor nemt det hele var, hvor ubekymret.
Vi kan give dig alt det igen.
Og du har et ungt menneske, ligesom min Elizabeth eller Trishs Gary,
som kan hjælpe og bevare hemmeligheden.
Det er et perfekt partnerskab.
Alle de stakler,
Imogen, Annette og gud ved, hvor mange andre.
De liv, I ofrer.
Lever de virkelig?
De eksisterer blot og venter på døden. De er spøgelser.
Det er din fremtid, Judith. Kan du ikke se det?
Vi forkorter bare deres lidelser.
Det er barmhjertigt.
Det er en meget lille pris at betale.
Hvilket andet valg har du?
En nytteløs tilværelse i en ødelagt krop.
Tænk over det.
Ikke mere halten, ikke mere smerte, ikke mere sygdom.
Vi danser, Judith. Vi danser hver nat.
Bare tænk over det.
Og du, unge mand, vil aldrig skulle føle smerten ved
at se den, du elsker, glide væk.
Eller dø ligesom din far.
Husker du, hvor svært det var?
Og din bedstemor var der for dig.
Hvem er der for dig, når hun dør?
Judith, gør det for Josh.
Bedste, jeg beder dig.
Efterlad mig ikke alene.
Tillykke med fødselsdagen, kære Judith
Tillykke med fødselsdagen
Og mange flere
Barbara!
-Kom her, skat. -Tillykke.
Josh, min skat.
Er tallene ikke forkerte?
De skulle minde dig om fortiden.
Hvor dejligt.
Mit barnebarn.
Han er blevet ansat her, er det ikke fantastisk?
Han holder mig ung.
-Vil nogen have kage? -Lad os alle få lidt.
Tekster af: Vibeke Petersen
Kreativ supervisor Lotte Neergaard Udsen