Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Достигнахте вашата дестинация.
Здравейте.
Здравейте. Ева Видал? Вие ли сте д-р Ева Видал?
Да. Ако ще ми предлагате да сменя доставчика...
Не, извинете. Аз съм журналистка. Искам да говоря с вас.
Търсих ви в Аликанте, но нищо не ми казаха.
Взех адреса ви от Медицинския колеж.
Работя в един дигитален вестник. "Универсал". Знаете ли го?
Рядко влизам в интернет.
А откакто се пенсионирах, още по-малко.
Защо се интересувате от мен?
Правя репортаж за събития в Дения през '80-те.
Попаднах на името ви в една статия.
Една колонка в местния вестник. Ето, вижте.
Името ви се появява до името на един полицай.
Познавахте ли го?
Казва се Андрес Експосито.
По действителни събития
ЗАМЕСТНИКЪТ
Андрес?
Тези двамата ще ни побъркат. Не може ли да намалят звука?
Не мога да ги разбера. Два часа тотален тормоз!
Не може ли да направиш нещо? - Какво да направя?
Не знам, но направи нещо.
Слава богу!
Какво им каза? - Нищо.
Тате, виж - Портокалчо.
Божичко, каква смрад! Истинска лисича дупка!
Видя ли в какво състояние е?
А холът... Ако изобщо може да се нарече хол.
Ела да видиш гледката към морето.
Каква наглост! Нямам думи!
Сто пъти ти казах да не плащаме предварително.
Стига, миличка.
Пази коляното. Боли ли те?
Искам да ида до морето. - Не може.
Водата още е студена.
Но ако слушаш, в неделя ще идем да си играем на плажа.
Искаш ли? Обещавам ти.
Мебелите ще дойдат след малко. Трябва да платим на хората.
Къде тръгна? - На работа.
Много благодаря. Довиждане. - Здравейте.
Ако не носите две снимки и акт за раждане...
Комисарят ме чака, за да ме назначи.
Аз съм Мари-Кармен. Може да ми викаш Марика.
Насам.
Искаш ли да ти донеса кафе? В 18 ч. винаги им нося нещо.
Чудесно. - Безкофеиново, с мляко?
Двойно, без захар. - Като Хосе-Луис...
Стаята е в дъното, вдясно.
Да? - Аз съм Андрес, заместникът.
Андрес Експосито. - Предпочитам да ми викат Андрес.
Добре, Андрес.
Хуан Бофил.
Добре, да влезем.
Шефът те чака. Насам.
Той е новият, току-що дойде. - Господине...
Как пътувахте? - Спокойно.
Добре. Започваш като полицай. Този ще ти помага.
Не е много умен, но е добро ченге.
136 ареста за миналата година.
Не е като теб - само с три.
Беше задържал един, задето вика. А се оказа, че разнася газта.
Аз ще тръгвам.
Коломбо, покажи му бюрото и го информирай за текущите неща.
Тук не е интересно като в столицата.
Тук ще умреш от скука, гаранция. Успех.
Е, има някаква полза от мен.
Служа като пример за назидание. Това е бюрото ти.
Нарече те Коломбо.
Казва, че винаги съм смачкан. Ще бъдем партньори.
Сутрин ще стоим тук или в барчето на ъгъла.
От 9 до 14 ч. Следобед ще се занимаваме с бумагите.
Никой ли не патрулира?
Патрулираме, но рядко. Тук никога нищо не се случва.
Това ли е Хосе-Луис? - Намерихме го мъртъв.
Какво е станало? - Имаше следи от игли по ръцете.
Хероин? Инспектор? - Случаят е приключен.
Иди до брега. При всеки удобен случай
трябва да наглеждаме немците.
Спри тук.
Какво трябва да правим? - Нищо.
Как така? - Ще наблюдаваме.
Какво? - По заповед на началника.
Нищо не виждам, затвори капака! Друг ден ще погледнеш.
Добро утро.
Много ли трябва да седим? - Не. Два часа.
Ще се видим догодина.
Какво става?
Идва насам. - Спокойно.
Лек път. Довиждане.
Добро утро, инспекторе. Той нов ли е?
Да. Андрес Експосито. - Андрес.
Андрес. Клаус.
Клаус Драйер. Добре дошъл в нашия малък рай.
Съжаляваме много за предшественика ти.
Ако искате нещо, само кажете.
Успешна служба. Много благодаря.
Той ни благодари. - Хайде, стига ни толкова.
Вече заспа.
Не ти ли е студено? Тази къща е истинска гробница.
А каква влага има... Не знам дали ще свикна.
Ела насам. - Не, смачкана съм.
В понеделник трябва да потърсим училище за есента.
Трябва да видим кой лекар ще й се падне.
Дано имаме късмет. Горкичката.
Днес ми каза, че коляното я боли. Какъв студ!
Тате, виж, замък! - Браво!
Обади се да проверят един регистрационен номер.
Добре. За кога ви трябва? - За вчера!
Записа ли го? - Да.
Обажда се Алберто от участъка в Дения.
Да, свържете ме с централата на пътна полиция.
Спешно е. Благодаря. Ще почакам.
Мислех, че сте с Коломбо.
Неделя е. Има ли нещо? - Не. Но нали си го знаете...
Моля? - Понякога патрулира сам.
Тримата главни извършители ще получат по 30 г. затвор .
Генерал-лейтенант Миланс дел Бош, генерал Армада Коминс
и подполковник Техеро Молина.
Значи с това се занимаваш през уикендите.
Нямам друга работа.
Гербът на Върховния съвет на военното правосъдие
и символите на войските.
Не си ли много млад, за да се наливаш така?
Ти не си ли много стар, за да пушиш като комин?
Онзи ден видях една подозрителна двойка.
Ловяха риба. Престориха се, че не се познават.
Днес ги видях в един форд.
Записах номера. Колата е под наем.
Договорът е с фирма,
която продава прахосмукачки в Париж. Това говори ли ти нещо?
Съобщи ли на някого? - Нямаше никого.
Не приличаха на местни.
Виж, мисля, че е време
да ти кажа какво е положението тук.
Не сме тук, за да наблюдаваме немците.
Тук сме, за да ги пазим.
Пращат ни да проверяваме дали всичко е наред.
Ние сме само техните кучета пазачи, нищо друго.
Ето ги пак.
Какви ги вършиш?
Ей, чакайте малко.
Спрете!
Слизайте от колата!
Покривай ме. Ще я хвана.
Господи! - Добре ли си?
Да. Не ме мисли, бягай! Бързо!
Не мърдай! - Псе такова! Предател!
Стой мирна, по дяволите!
Отвращаваш ме. Да постъпиш толкова долно!
Кръвта на мъртвите да отрови кръвта на живите,
на децата ти и на техните деца!
Здравей. - Какво става?
Какво?
Слава богу!
Бяха чужденци. Откараха ги в Мадрид.
В джоба на сакото имам запалка.
Съобщиха ли на семейството ти? - На кого?
На жена ти. - Жена ми!
Разделихме се преди пет години.
Съжалявам. - Не, няма за какво.
Това е най-доброто ми решение.
Не трябва да пушиш. Още по-малко тук.
Добро утро. - Не, аз съм докторката.
Те още учат. Ако обичате.
Не са виждали огнестрелна рана. Много се вълнуват.
Извинете. - Спокойно, свикнала съм.
Трябва да останеш още няколко дни,
за да ти направим няколко изследвания. Ясно?
Да. Гръмнах се в крака, не в главата.
Роднина ли сте му? - Не, колега.
И вие ли сте полицай?
Ще те посети ли някой роднина?
Не, няма да дойдат. - Не се притеснявай.
Ей, боли ме! Това е рана от огнестрелно оръжие.
Вече четирима се изредихте.
Сериозно ли е? Ще може ли да ходи?
Да, за няколко седмици ще му мине.
Куршумът е минал през горната част на ходилото.
Направих му рентгенова снимка.
Белите му дробове са в ужасно състояние.
Искам да му направя още изследвания. - Добре. Благодаря.
Нов ли сте тук? - Да. Замествам инспектор Боада.
Открихте ли кой го е направил? - Моля?
Не, нищо. - Не. Какво имате предвид?
Съдебният лекар дойде от Валенсия, когато трупът беше в Аликанте.
Повикаха ме само за да удостоверя смъртта.
По ръката има следи от убождания. Само това оставаше!
Голям срам!
Шефе, да ги разпитам ли?
Не, приключвайте по-скоро.
Като се разчуе, ще стане голямо мазало.
Разбрах, че убожданията бяха скорошни.
Бяха направени малко след смъртта му.
Оставих това на колегите му.
При следите от игли при наркоманите
винаги има възпаление, корички или гнойни торбички.
Неговите бяха чисти. - Сигурна ли сте?
Имам кръвния анализ на патолога от Валенсия.
Бих казала, че на този човек никога не му е поставяна инжекция.
Случаят е прекратен. Заведен е като случай с наркотици.
Да, знам. Но има още нещо.
Като го преглеждах, открих още една следа от игла.
По-голяма и по-дълбока от другите.
Точно в сърцето.
Как е? - Кракът му е добре.
След две седмици вече ще ходи. - Слава богу.
Комисарят тук ли е? - В кабинета си е.
Не, не там. В другия кабинет.
Ти как си? - Добре. Всичко е наред.
Добро утро, господине... - Браво на тоя испански бикоборец!
Съвсем сам обезвреди двама въоръжени престъпници.
Два бика от Миура! Голям смелчага. Не като социалистчето,
което се гръмна в крака.
Пистолетът му няма предпазител. - Глупости.
Искам да поговоря с вас.
Почерпи всички за здравето на нашия бикоборец.
Да живее испанската фурия! - Видяхте ли?
Вчера дойдоха журналистите, но във вестника нищо не пише.
Били са израелци или евреи, или както им викат там.
Но това го знаем само аз и ти.
Нали?
Какво ще стане с тях? - Мадрид се занимава с тях.
Този случай не ни засяга.
Добре ги нареди.
Много добър старт, Експосито.
В полицията ни трябват хора точно като теб.
Говорих с Валенсия. Вече се обсъжда повишение.
Ако продължаваш така,
ще станеш най-младият инспектор в провинцията.
Мамка му, ще закъснея.
Хора, да пием за испанската полиция!
За този човек и за Хуан Гомес Гонсалес - Хуанито.
Наздраве!
Хайде, всичко добро. - Заведението черпи.
Да живее Испания! - Ура!
Всичко добро. - До скоро.
"Да живее Испания"! Меки китки! Да живее Испания!
Как е той? - Извадил е късмет.
Куршумът не е засегнал нищо важно.
Слава богу.
Хайде.
Андрес? Прибрах вещите на Боада в тази кутия.
Нямаше много неща. Изхвърлих списанията.
Има интересни неща. Мислех да ги дам на жена му.
Но ми наредиха да изхвърля всичко. Ако нещо ти трябва...
Задръж я.
Вечно си играеше с ножа.
Имаше си мании. Като всички.
А тези запалки?
Вземи едната. - Не пуша.
Андрес, досието на Боада все още е в шкафа.
Всеки момент могат да го вземат.
Хосе-Луис беше добър човек. Имаше надежди, като дойде тук.
Но после животът те смачква, без да се усетиш.
Не позволявай на това село да те промени, както промени нас.
Боада
Не! Тук се работи!
Марика каква връзка имаше с Боада?
Едно време я е чукал. Всички знаят.
Искам да кажа, че са били...
Да, сега дойде. Добре, ще ви свържа.
Няма защо. Жена ви е. Звучи весело.
Ела! - Защо дойдохме тук?
Мълчи, и ще видиш. Ела. По-бързо.
Какво е това? - Новият ни дом.
Виж! 100 квадрата, камина... Имаме камина!
Две бани. Кухнята е напълно оборудвана.
Има басейн, гараж. Виж каква гледка!
Усмихни се малко! Разкошно е!
Ела да видиш терасата! Майчице, каква гледка само!
На дъщеря ни страшно й харесва. Нали?
Има люлки и басейн. И се виждат вълните.
Колко струва? - Без пари е!
Как така? - Ще плащаме същия наем.
Но нито песета отгоре. Твоят приятел Клаус ни урежда.
Таксата за вход също е покрита.
Кой Клаус? - Германецът.
Агенцията е на негов приятел.
Така изразява благодарността си за това, което си направил.
Говореше за теб, все едно си герой.
Ние сме мирна общност, хората са кротки
и искат да преживеят спокойно последните си дни.
Това ли е той? - Да, героят.
Андрес. - Супер.
Баща ми построи хотела преди 30 години.
Това беше неговата мечта. Аз вървя по стъпките му.
Здравей, Клаус. - Здравейте. Водите ли?
Твоята страна ни дава един голям дар - слънцето.
Тук сме, за да му се радваме, без да пречим на никого.
Да уредим квартирата ти, е
най-малкото, което можем да направим.
Когато видях дома ти...
Не мога да позволя на герой като теб да живее по този начин.
Много благодаря, но... - Приятели.
Ще пием шнапс в негова чест.
Ще пием шнапс в твоя чест.
Добре дошъл.
И това не е всичко.
Това е за теб.
Вземи го.
Няма ли да го отвориш?
Това е сувенир. - Не мога да го приема.
Напротив.
Това е спомен за делото ти. Като медал.
Имаме гост.
Той е полицаят, който вчера арестува онези псета, докторе.
За мен е чест да ви поздравя.
Седнете.
Харесва ли ви часовникът? - Да. Немски ли е?
Пита дали часовникът е немски.
Не, швейцарски е.
Не успяхме да се научим да правим
по-хубави часовници и по-хубав шоколад от тях.
Кой ще спечели според вас? - На изборите ли?
Не се интересуваме от политика.
Мисля, че испанският отбор е много добър.
Има силен характер. Но това не е достатъчно.
Ние имаме система и спазваме дисциплина в играта.
Това е важното.
Освен това имаме... Гехайме вафе?
Тайно оръжие.
Имаме и едно тайно оръжие. Карл-Хайнц Румениге!
Да! Германия! Шнапс за всички.
За Германия! - За Германия!
За Германия.
Наздраве!
В 12-а ще продължим същото лечение, защото се отразява добре.
В 15-а бих пробвала с кортизон и бронходилататори,
за да видим как ще подействат...
Здравейте. - Изчакайте, ако обичате.
После ще ме уведомите. Много благодаря.
Инспекторе? - Инспектор втори ранг засега.
Странно, винаги се объркваме.
Сбърках кой е лекарят. Съжалявам.
Виждам, че тук вие сте шефът.
Да, лекар съм, но не съм важна в болницата.
Здравейте! - Аз също съм заместник като вас.
Замествам колега в болничен.
Жена от работническата класа
много трудно може да командва.
Искам да говоря с вас.
Видях част от експертизата за Боада.
Права сте. Не е имал наркотици в кръвта.
Само спирт, парафин, бензен, метанол, олово...
Олово? Това е бензин.
Как така бензин? - Да.
Защо някой би се инжектирал с бензин? За да се надруса?
Никой нормален човек не би поел бензин.
Смъртта би настъпила почти мигновено.
Казвам "почти", защото страданието би било ужасно.
Ясно. Благодаря.
Андрес. Нали може да ти викам Андрес?
Искам да те помоля за една лична услуга.
Не ти влиза в задълженията.
Така че ако ми откажеш, ще те разбера.
Повторих изследванията на колегата ти.
И вече нямам никакво съмнение.
Болестта е прогресирала много бързо.
Каква болест? - Има рак в последен стадий.
Може ли? - Да. Влизайте.
Какво става?
При първата ни среща ми дожаля за Андрес.
Хуан, дойдохме да ти кажем нещо важно.
Докато беше тук, ти направих няколко изследвания.
Беше много срамежлив и малко невъзпитан.
Открихме, че имаш тумор в левия бял дроб.
Искам да ти кажа, че...
Но когато трябваше да съобщя диагнозата на колегата му...
Тогава разбрах, че не е като другите.
Тогава не знаех, но усетих в душата му огромна болка.
Той усещаше чуждата болка като своя собствена.
Не знам дали това те интересува.
Заливам те с информация. - Всичко ме интересува.
Винаги е хубаво да почувстваме героите,
за да създадем една хубава история.
Радвам се.
Искаш ли захар? - Не, пия го чисто.
Мина известно време и изписах Хуан.
Нямаше смисъл да остава в болницата.
Нищо не можехме да направим.
Винаги съм смятала, че болните в последен стадий
трябва да прекарат последните си дни възможно най-достойно.
Коломбо! Жив ли си?
Как си, Коломбо?
По-добре съм. Току-що ме изписаха.
Поне ще мога да дишам на спокойствие. Какво правиш?
Отдавна исках да я ремонтирам. Смених свещите и карбуратора.
И почистих цилиндрите. Не сгъстяваха горивото.
И добавих турбо. Ела да видиш.
Дърпаш тук и вкарваш кислород при нужда.
Сега колата е по-мощна. Трик на мадридските бандити.
Трябвало е да станеш монтьор. Повече пари и повече спокойствие.
Замалко да стана.
Как е възможно километражът да показва само 90 км?
С тази кола са навъртени поне 600 хиляди км.
Да не си обиколил света?
Не напускам селото. Мразя да шофирам.
Някой друг да я е карал?
Не. С Боада я сефтосахме. Никой друг не я е пипал.
Искате ли да я измия? Никоя мацка няма да свалите.
Боада често ли вземаше колата?
Един път в месеца я вземаше за три дни.
Мислех, че знаеш.
За пръв път чувам. - Знаеш ли къде ходеше?
Дай да видя.
Боада имаше такава запалка. - Аз също. И цялото село.
Често ли ходиш в "Чарли"?
Колкото ми позволява кесията.
Но по-рядко от Боада. Лека му пръст. Горкичкият.
Боада вечно висеше в бара. Беше му като втори дом.
Аз не ходех с него. Беше ми трудно да следвам темпото му.
Знаеш ли... Отдавна никъде не съм ходил.
Какво ще правиш довечера? - Аз ли?
Да, имам среща с Барбара Рей.
Здравей, миличък. - Бира.
А за този сладур? - Ако не си по-възпитана,
ще затворя този бардак.
Добре де, ченге. В този живот имаме нужда от смях.
Дай му един коняк.
Питиетата.
И рестото.
Какво е това? - Таксата.
Сигурно е плащала на Боада и иска да продължи.
Искаме да те питаме нещо за другия... Боада.
Мъртвият ли? С мен рядко приказваше.
Последната година винаги се качваше с Мириам.
Бяха като дупе и гащи.
Да я повикам ли?
Здравей, сладурче. - Здравей.
Казаха ми, че искаш да говориш с мен.
Не аз, а той. - Качи се с него. Заведението черпи.
Много си сладък. Ела, хубаво ще си прекараме.
Искам само да поговорим.
Да, добре, ще си поговорим.
Носиш ли ми подаръци? - Какви подаръци?
Хосе-Луис винаги ми носеше подаръци.
Вълшебни прахчета. - Хероин?
Хероин...
Мисля, че ми е останало малко.
Ето. Какво правиш? Аз не се боцкам.
Да не съм луда? Само през носа и по малко.
Това ще те отпусне. Струваш ми се напрегнат.
Какво правиш? - Ще го задържа,
докато не ми отговориш на въпросите.
Гадняр. - Много ясно.
Без документи е кофти, още повече сега.
Мръсник! - Чуй ме.
И Боада ли употребяваше дрога?
Кока, когато има.
Хапчета. Къркаше постоянно. Беше истинско бижу.
Но не пипаше хероин.
Погледни. Познаваш ли двамата, които са с него?
Не ги познавам. Но това е Билбао. Площадът "Сан Хосе".
Две години бачках в Билбао, като бях малка.
Хосе-Луис често ходеше до Билбао.
Оттам носеше наркотици. Знаеш ли откъде знам?
Като се връщаше, ми носеше подаръци.
Продавал е дрога?
Не, даваше ми по малко.
Ясно. А ти откъде знаеш всичко това?
Ако ме целунеш, все едно съм ти гадже,
ще ти кажа една тайна.
Предлагам ти нещо друго.
Ако ми кажеш тайната, ще ти върна картата.
Един път ми каза, че дрогата е само за циганите.
За циганите? - Само за циганите.
Сигурна ли си? - Да.
Това, което каза шефката...
За безплатния секс. Важи ли още?
Разбира се, захарче.
Не за мен, а за приятеля ми.
Андрес! Нося нещо за подсилване.
Събота вечер. Надницата взех. Майка ми вика: стой си у дома.
Но е събота вечер, вкъщи не ще си седя...
Добър ден, господа инспектори.
Полицията си позволява малки радости, а?
Искам да отдам почит на един голям испанец.
Да живее Испания! - Ура!
Ти какво правиш тук? - Нищо. А ти?
На работа съм. - Ясно.
Как е кракът, инспекторе?
Да знаеш, че с куршуми се стреля, не се играе футбол.
Чест и почитания.
Откъде познаваш този сополанко? - Това е синът ми.
Ела да ми помогнеш. - Готово.
Полека. - Внимателно.
Хайде, качвай се.
Ела.
Да видим къде беше...
Наистина ли живееш тук?
Ето я.
Ето я. Заповядай.
Добре дошъл на "Албатрос".
Коломбо?
Боада де е имал проблеми с ЕТА?
Какво говориш? - Носел е хероин от Билбао.
Боада работеше в Билбао, преди да дойде тук.
Снимката е оттогава.
Там имаше приятели, познати, но нищо друго.
ЕТА! Боада пет пари не даваше за тези войни...
Вземи.
Знаеш ли какво? Знам защо ме хвана тази гадна болест.
Знам откъде ми е. - Защото пушиш като комин.
Глупости! Довлякох си я, защото за толкова неща си мълча!
Защото съм нещастник.
Защото им помагам да крият гадостите,
а после навеждам глава.
Всичко това се трупа в душата ти.
И като мине време, започваш да гниеш отвътре.
Трябва да си вървя.
Не бива да носиш този часовник. Не и ти.
Къде беше? Притесних се.
Пак си пиян. Отвратително!
Тази покана дойде от приятелите ти. Германците.
Нямам какво да облека, Андрес.
Е, има един месец дотогава. Ще измисля нещо.
Лола.
Клаус Драйер ви кани на ежегодния Пролетен бал.
Очакваме ви.
Много се радвам да ви видя.
Много благодаря.
Видя ли? Боже, всички са толкова елегантни!
Погледни. Всички изглеждат като извадени от списание.
А ти не искаше да дойдеш! - Ще стоим половин час.
Никого не познавам. Трябва да завържем познанства.
Тези хора са подходящи за нас.
Виж колко е хубаво всичко. Направено е с вкус.
Да си вървим. - Не ме прецаквай така, Андрес!
Боже мой, каква прелест!
Извинете. Не разбирам.
Имате прекрасна рокля. - Благодаря.
Трябва да ми кажете коя е шивачката ви.
Шивачка ли? Глупости. Сама си я уших.
Преди да се омъжа, бях шивачка. Е, от скромните.
Имате добър вкус. - Благодаря.
Прекрасна е. Кете Бауер. Приятно ми е.
Аз съм Долорес. Приятно ми е. Това е мъжът ми - Андрес.
Приятно ми е. Кое е това детенце? - Поздрави госпожата.
Здравейте.
Това е Юрген, съпругът ми. Това са Долорес и Андрес.
Здравейте, Долорес и Андрес.
Това ли е първата годишнина на Фюрера, на която присъствате?
Тези луди хора празнуват на всеки 20 април от...
Не помня откога. Какво работите, ако не е тайна?
Полицай съм. - Професия на бъдещето.
Аз съм в бизнеса с недвижими имоти.
От 10 години съм в това хубаво село.
Трудно се установихме, но сега бизнесът върви.
Вече имаме няколко блока.
Разширяваме се към Калпе, Алтеа и Бенидорм.
В тази страна демокрацията набира скорост.
А това е добре за бизнеса.
Не сте ли мислили за капиталовложения?
Ако се решите, заложете на тухлите.
Това е най-сигурният бизнес, казвам ви.
Ако решите, свържете се с нас.
С радост ще ви помогнем. Трябва да вървим напред.
"Промосол"
Само глупаците изостават.
Да не сме на погребение?
"Стари другари"! - "Стари другари".
Ако обичате.
Това е един луд германец.
Наздраве!
Да си вървим. - Стига глупости!
Да си тръгваме! - Къде е детето?
Къде е дъщеря ни?
Преди малко беше тук.
Къде си, миличка?
Дъще?
Наздраве.
Ехо? Дъще!
Дъще, какво правиш тук?
Това сте вие. Имате много симпатична дъщеричка.
Здравей, тате. - Седнете при нас.
Трябва да пазим коленцето на това хубаво момиченце.
Това е лека форма на остеомиелит. Само трябва да се следи.
Дъще! - Ей, какво ти става?
Къде беше? - Мистерията беше разкрита.
Тръгваме си. - Добре ли си, Андрес?
Какво те прихваща?
Къде тръгна, Андрес?
Коломбо!
Коломбо, тук ли си?
Коломбо!
Коломбо, събуди се. - Какво има?
Колко е часът?
Познат ли ти е? Това е бащата на Клаус.
Герард Драйер, основателят на бунгалата.
Бил е функционер на Гестапо.
Но се издигнал
и е станал началник на логистиката на СС.
И дясна ръка на Адолф Айхман.
Виновникът за Окончателното решение.
Лично е подписвал заповедите за депортиране на хиляди души
в концентрационните лагери, за да бъдат унищожени.
Осъден е задочно на смърт в Нюрнберг.
Този позна ли го?
На снимката е 25-годишен. Днес беше на празненството.
Всички му викат Оскар, но истинското му име е Ото Хекел.
Бил е унтерщурмфюрер от СС.
В Холандия е осъден на доживотен затвор
за престъпления срещу човечеството.
Бил е лидер на Черните лалета, групировка за репресии.
Отговорен е за разстрела на хиляди души в Амстердам.
А този тук е...
Години наред събирам материали, записвам движението им.
Идентифицирам убийците.
А този? Той е!
Да, голямата риба. Д-р Ариберт Хайм.
Заедно с Менгеле - докторът от "Аушвиц",
е един от тримата най-издирвани нацисти.
Д-р Хайм е бил лекар в лагера "Маутхаузен".
Бил е известен с извратените си експерименти,
в които използвал затворниците като опитни мишки.
Обвинен е в убийството и мъченията на хиляди хора.
Главно на деца.
По време на войната е известен като Д-р Смърт.
Испанските концлагеристи го наричали Бандерилерото.
Виж. В тази статия един лагерник обяснява
как той и още 29 затворници са били отровени лично от Хайм
с инжекции с бензин, забити право в сърцето.
Изглежда Хайм се е забавлявал
със страданието на жертвите си.
Какво ще правиш с това?
Ще чакам. Досега демокрацията беше несериозна работа.
Цирк, за да повярваме, че нещата са се променили.
Но властта си е старата.
Досега нищо не можехме да направим, но много скоро -
след изборите, нещата ще се променят.
Наистина ще има промяна. Тогава ще действаме.
Дотогава може да направим само едно - да чакаме.
Да чакаме.
Хляб, работа и свобода
Как детето ще живее с нелечимо болен! Да не си посмял!
Какво правиш, Андрес?
Ще ми обясниш ли? Погледни ме, като ти говоря!
Не ми викай. Ще живея при него, докато не се оправи.
А дори да не се оправи, пак ще бъда с него.
Татко няма да си бъде у дома за няколко дни.
Но много те обича. Целуни ме.
Къде отиваш, Андрес?
Ако излезеш, повече не се връщай!
Под бурните ръкопляскания бяха опънати в кръг
24-те знамена на 24-те страни участници
в този шампионат.
Това е скрито послание за мир.
Ще слезеш ли да ми вземеш една цигара?
Само една. - Не.
Смени канала!
Живеем в едно жестоко общество.
Това ли предпочиташ? Ще трябва да емигрираш,
след като не обичаш футбола.
Не може да има толкова много хора в коридора!
Така не може да се работи.
Добър ден. - Извинявай. Здравей.
Здравейте.
От няколко дни е така. Как се чувстваш?
Какво да ви кажа...
През последната седмица починаха още две деца.
Пак циганчета. Остър абстинентен синдром.
Този, който умря днес, си преряза вените.
Ако не се намирахме в Испания,
бих казала, че това е етническо прочистване.
Май само циганите вземат хероин в това село.
Защото им го подаряват.
Продават им го много евтино. Дилъра вече го няма.
Защо? - Умря. Бил е Боада.
Внимавайте, тоя е ченге.
Дай и на мен.
Да си поговорим.
Ние нищо не знаем.
Ще си поговорим за ченгето, което ви носеше хероина.
Нищичко не знаем! Или искате на нас да ни го лепнете?
Не съм го казал. - Не сме толкова луди,
че да убием ченге, после става страшно.
Идват, братовчеде.
Нямате право, това са нашите домове!
Виждаш ли, вече започнаха.
Ужас!
Избихте ни младежите,
а сега ще ни прогоните.
Божичко! Какво ще правим?
Къде ще живеем? Това е нашата къща!
Какво ще правим, господине? Боже господи!
Добре ли си? - Много съм зле.
Ще те закарам в болницата. Там ще ти дадат нещо.
Минаха няколко седмици и по-често се виждах с Андрес.
Всеки ден идваше при колегата си, с часове стоеше при него.
Понякога оставаше цяла нощ.
Един ден... Не помня как точно стана...
Да, разбирам, но...
Андрес. - Здравей!
Как си? При Хуан ли ще останеш?
Ще стоя, докато мога. Не обича да бъде сам.
Никой не обича да бъде сам.
Така е.
Всъщност имам нужда да глътна малко въздух.
Искаш ли да идем да пием по нещо?
Каниш ме на среща?
Мисля си, че когато гледам нощното небе,
всъщност виждам миналото.
Защо?
Полярната звезда е на 400 светлинни години от нас.
Това, което виждаме,
се е случило на тази звезда преди страшно много години.
Защото това времето, за което светлината идва до нас.
Като бях малка, татко ме водеше да ловим риба
и ми разказваше тези неща.
Напомнят ми за него.
И аз обичах да гледам небето като малък.
Така ли? - Захласвах се с часове.
Бяха ми казали, че родителите ми са там.
Много се напрягах, защото си мислех, че ще мога да ги видя.
Покойници ли са?
Не ги познавам. Израснах в Паракуельос дел Харама.
При социалните. В едно сиропиталище.
Ужас.
Не ми беше лесно. Но не ги мразя.
Без тях нищо нямаше да постигна.
Дадоха ми образование.
Учих за монтьор, после постъпих в полицията.
Съжалявам.
Било ти е много трудно. Не мога да си представя!
Много жени ли водиш на тази скапана лодка?
Ева. - Какво е това?
Виж.
Затворникът, който оцеля след инжекциите на Д-р Смърт
Бензин, инжектиран в сърцето. Напомня ли ти на нещо?
Любимата игра на Хайм - Д-р Смърт.
Божичко!
Този също. Всички тези мръсници от години живеят тук!
В това слънчево село! А Боада е работел за тях.
Купувал е хероин от Билбао
и го е носел тук, за да зарибява циганите.
Населението оредява и общината позволява събарянето на гетото
и строежа на жилищен район
под патронажа на тази фирма - "Промосол".
Знаеш ли кой стои зад тази фирма? Всички тези хора.
Израелците търсеха един от тях.
Най-вероятно Хайм.
Не мога да схвана едно.
Какво?
Защо са убили Боада, след като е работил за тях?
Рафа, стига вече, ела да ми помогнеш.
Образът се развали.
А така!
Проблемът беше в контраста, а не в яркостта!
Ти направо светиш! - Гледайте!
Приличат на маймуни! Това са индианци от джунглата.
Само препаски им липсват.
Само нашите! Ще ви смачкаме!
Само нашите!
Върви да гледаш мача. - Няма ли да останеш?
Благодаря.
Едно пиленце ми каза, че задаваш въпроси
и се ровиш в един стар случай.
Знаеш за какво говоря.
Не обичам да повтарям.
Казвам ти го за последен път.
Престани, или ще съжаляваш.
Нищо ли няма да кажеш?
Не!
Гледай!
Гол!
Мамицата им!
Свидетели сме на бунта на аутсайдерите .
Първи бяха камерунците, които направиха равен мач с Перу.
После Хондурас срещу домакините.
Мислех, че не си падаш по футбола.
Добре ли си?
Положението става трагично.
Чакай. Елате да помогнете!
Кърви много силно. Насам. Внимателно.
- Спокойно.
Няма страшно.
Бързо повикай доктора! - Сега отивам!
Докторе!
Чакай малко.
Стой! Къде тръгна?
Дошъл си при баща си. Защо не се качиш?
Не съм дошъл при никого. - Само минаваш оттук, а?
Не съм дошъл да го видя. Той е страхливец и комунист.
Нямаш никаква представа какъв човек е баща ти!
Може ли да си вървя?
Бих дал всичко, за да мога да говоря с баща ми.
Дори само пет минути. Послушай ме.
Ще ме пуснеш ли, или ще ме арестуваш?
Не знам, Да не си направил нещо лошо?
Виждаме как протяга ръце хондураският вратар.
Да чуем отзвука за това равенство
в щаба на испанския отбор.
Свързваме се с Валенсия.
Предаваме от Ел Салер. "Хондураски удар" .
Така журналистите окачествиха случилото се вчера на стадиона.
Ударът на Хондурас помрачава настроението на феновете.
Всички го гледат.
Смени канала.
Невинаги е опасен.
Друга важна характеристика на черните вдовици е,
че приличат на обикновени паяци, но са смъртоносни.
Не можем да ви покажем мъжкия екземпляр.
Както често се случва, е погълнат от черната вдовица.
Вдовицата...
Коломбо! Знаеш ли къде живееше Боада?
Каква вдовица?
Ужас! Живея отсреща.
Какво ще правим? - Ще я потърсим. Росарио Фернандес.
Ето. Хосе-Луис Боада, Росарио Фернандес. 4 етаж, "Б".
Ела. - С теб ли да дойда?
Какво ще й кажа? - Ела.
Позвъни на вратата.
Още веднъж.
Няма никого. Какво ще правим?
Ще влезем. - Как така?
В академията ли научи това?
В школата на живота. Хайде.
Личи си, че е заминала.
Какво търсим? - Каквото и да е.
Нещо, което да ни подскаже къде живее сега.
Андрес? - Какво?
Ела да видиш. - Какво е това?
Фенобарбитал в промишлени количества.
Силно хипнотично средство за състояния на тревожност.
Жената е много зле. И е пристрастена.
Където и да е, има нужда от лекарството.
Така че най-вероятно не си е сменила психиатъра.
Да намерим доктора. - При нас няма психиатри.
Сигурно ходи в болницата в Аликанте. - И там ще имат данните й?
Да. Ако скоро е взела рецепта, може да са подновили картона.
Ако докторът е читав, ще го направи. Ти би ли го направила?
Аз съм добър лекар.
Хайде!
Охранява се строго. Пълно е с камери.
Какво ще правиш? Как мислиш да влезеш?
Има един метод. Понякога става, друг път - не.
Кой метод?
Кой е? - Аз съм.
Заповядай.
Насам, моля.
Харесва ми. Според теб колко струва?
Дойдоха, госпожо. - Благодаря. Може да си вървиш.
Влезте, настанявайте се.
Наех си красив иконом,
но се оказа по-женствен от Палома Сан Басилио.
Вечер идва гаджето му и се чукат в басейна.
Все едно не знам. Поне ми радват окото.
Каза, че си полицай. - Замествам мъжа ви Хосе-Луис.
Промяната се е отразила добре на полицията.
С какво да ви бъда полезна? - Не сте пестили средства за охрана.
От кого се боите? - От крадците.
Нямам голямо доверие на полицията. Цял живот живях с ченге.
Знаехте ли, че Хосе-Луис работи за германците?
Смятам, че те са го убили.
А преди това са го подложили на мъчения.
И ти ли си ченге? Не ми се вярва. Ти имаш образование.
И на мен ми се искаше да уча, но по мое време нямаше как.
Не сте изненадана.
Много ясно. Делата му не могат да ме изненадат.
Преди не беше такъв. Но стана гадняр като тях.
Това село променя хората, ще видиш.
Толкова добре ли плащаха немците, за да си позволите този лукс?
Да, дадоха ни апартамент. А онзи, дебелият...
Клаус му купи страшно хубав златен часовник.
Но плащаха малко.
За него парите бяха много малко.
Освен пияница беше и женкар. А тези удоволствия са скъпи.
Тази къща си я купих с моите спестявания.
С парите, които криех под дюшека.
Престъпление ли е да искаш да живееш малко по-добре?
Много е скъп. Специална серия на "Шанел".
Купих си го в Париж.
Париж, разкошен град. Ходила ли си?
Не, но с удоволствие бих го посетила.
Много ще ви хареса. Бутиците, ресторантите нямат нищо общо със...
Кога бяхте там? В Париж. Лесно мога да проверя.
Преди два месеца. Ходих по магазините един уикенд.
И това ли е престъпление?
Коломбо.
Не можеш да спреш, нали? - За какво говориш?
За случая. Знам защо не можеш.
Експосито.
Такава фамилия даваха на децата в сиропиталището.
Експосито.
Там ви лишиха от всичко - от имената, от детството...
Не си глупав, Андрес.
Знаеш, че там затваряха децата на комунистите.
На разстреляните, на онези, които загубиха войната.
Знаеш, че германците са същите изроди.
Затова не можеш да спреш да работиш по случая.
Всичко е тук. Имена, дати...
Ти го направи.
Какво да направя? - Искам всички да разберат.
Когато спечелят социалистите, тогава ще имаме шанс!
Кажи ми, че ще го направиш. Обещай ми.
Ще го направя.
Добре.
Възнаграждение за местонахождението на Ариберт Хайм
за всеки, който даде информация,
която ще доведе до залавянето на Хайм
Кучи син...
Израелците бяха с кола под наем,
взета на името на френска компания за прахосмукачки.
Като бяхме при вдовицата, пак се спомена Париж.
Решението е било в Париж. Прочети.
"Център "Визентал" ще даде 500 хиляди долара
за всяка информация
за местонахождението на Ариберт Хайм."
Вдовицата се е върнала не само с парфюми.
Върнала се е със 70 милиона песети.
На Боада му е омръзнало да сменят куфарчетата пред очите му.
Това е станало.
Германците са се отнасяли добре с него - апартамент, часовник...
По някой хонорар за дрогата.
Но той е искал повече. Много повече.
Заплашил е да ги издаде на евреите.
И го е направил. Затова са го убили.
Значи случаят вече е приключен.
Не, не е приключен. Не знаем кой е убиецът.
Напротив, току-що каза. Германците.
В последния момент винаги има един човек.
Един човек, който натиска спусъка.
Или който забива иглата.
Ще предам цялата информация на Коломбо в Париж.
И ще го направя безплатно, не като покойника.
Ще се притеснявам, ако продължиш да се занимаваш с това.
Зарежи го, моля те. Изслушай ме.
Не искам да те загубя. - Пълно е с дребни нещастници,
които по цял ден създават проблеми.
Дразнят ни, но ние свикваме.
Но друго имам предвид.
Има и друг вид мръсници. Големите копелета.
И май съм дошъл в селото, където се крият повечето от тях.
Нямам намерение да се махна. А не искам да живеят близо до мен.
Андрес. - Какво?
Нищо.
Трябва да вървя, чакат ме.
Аз ще остана.
Това е величието на промяната. Огромното величие. ..
Това можем да предложим
на следващите поколения.
Дай на мен, мой ред е.
Учете се.
Хайде да видим как ще се справи хлапето.
Да видим дали стреляш точно - като баща си.
Това е люгер. Ползвали са го в Сталинград.
Не, той ще отиде. Дай насам.
Андрес? Там ли си?
Казах ти да казваш "К-1, тук - централата"!
Добре. Викам К-1. Обаждам се от централата.
Добре. К-1 на линия. Край.
Става дума за Коломбо. Обадиха се от болницата.
Утеши близките му, приятелите и всички нас,
които сме останали на този свят,
докато дойде часът, когато отново ще се срещнем с него
в Твоето небесно царство.
В името на нашия Господ, Иисус Христос.
Амин. - Вървете в мир.
Тежко е, но ти си силен. Сега трябва да се грижиш за майка си.
Някоя неделя ще те заведа на корида в Аликанте.
Смъртта на колегата му съсипа Андрес.
Не можех да го позная. Беше обсебен от случая.
Започна да търси знаци, да анализира подробности.
Докато не дойде финалният ден.
Стана по време на финала. Един юлски следобед.
Беше тъжен финал, защото ни бяха елиминирали.
Никой не се интересуваше от мача. Е, само чужденците.
Германците и италианците бяха полудели от възторг.
Хайде де.
Ти къде тръгна?
Не мърдай!
Глупак! Не мърдай, казах!
Стой тук.
Не мърдайте!
Назад!
Елате тук! По-бързо. Онзи там.
Стой! - Не стреляй!
Не мърдам. - Стой на място!
Махай се.
Ей, ти! - Не мърдай!
Мамка му!
Мама му стара!
Скапаният сеат 127! Мама му стара!
Мамицата му!
Ела тук.
Не мърдай. Така.
Да, аз бях. Боада не беше наркоман.
Направихме му следи от игли, да видим дали измамата ще мине.
Тогава се увлякох.
И го убих твърде бързо.
Докторът ми каза, че трябва да се направи много бавно.
Погледни ме, нещастник такъв!
Гледай ме. Искам да видя. Гледай ме в очите, копеле.
Кажи ми, че ще го направиш. Обещай ми.
Защото ще умреш.
Приготви се, защото ще умреш.
Кръвта на мъртвите да отрови кръвта на живите,
на децата ти и на техните деца!
Кажи ми, че ще го направиш. Обещай ми.
Псе такова! Предател!
Кажи ми, че ще го направиш.
Мамицата му!
Само да си го пипнал, ще те убия.
Слизай от колата.
Ключовете.
Върви!
Гаден комунист!
Какво стана? - Не знам как точно,
но Андрес разприказва убиеца за пет минути.
Призна, че убийството на Боада е поръчано от Клаус,
който му е дал мерцедеса.
Връща се.
Документацията на колата още беше в жабката.
Беше на името на германеца.
Това беше достатъчно за заповед за арест.
Мамка му!
Карлос Драйер, арестуван сте
за поръчка на убийството на Хосе-Луис Боада.
Имам право на адвокат, Андрес!
Хайде.
Значи е приключил с тях? Разплел е случая?
Не.
Да, имаше дело.
Но Андрес остана без доказателства.
Изгориха ги.
Клаус и убийците бяха оневинени,
защото немците наеха
най-добрата адвокатска кантора в Мадрид.
Андрес беше сам. Аз го подкрепях колкото мога.
Намерих му адвокат, един стар приятел,
който направи всичко по силите си.
След края на делото Андрес беше напълно съсипан.
Не, сега не е удобно. Няма какво да ви каже.
Отговорих на някой и друг въпрос на един журналист.
Затова сега разполагаш с тази статия и затова си тук.
Било му е много тежко. - Да.
Загуби работата си, естествено.
Но най-тежко му беше, че загуби дъщеря си.
Обичаше я повече от всичко на този свят.
Жена му я отдалечи от него.
И изчезнаха завинаги, без да кажат къде отиват.
Това е една триумфална вечер.
На прозореца виждате Фелипе Гонсалес и Алфонсо Гера,
които поздравяват множеството, което до зори празнува победата
на няколко места в столицата.
Но все пак тази история послужи за нещо добро.
Мислех си,
че беше нещо като малка победа за Андрес.
Германците се почувстваха заплашени
и напуснаха страната.
Мнозина останаха. И в селото има.
А какво стана с връзката ви?
Знаеш как става.
Животът лека-полека ни раздели.
Видях го веднъж след делото.
Но не си го спомням много ясно.
Почти нищо друго не помня от онова лято.
Да, социалистите спечелиха изборите.
Дойде промяната. Всички за това говореха.
Въпреки че, честно казано,
не знам какво толкова се е променило.
Твоят живот се е променил.
Оглавила си белодробното отделение в болницата в Аликанте.
А след няколко години си станала директор на болницата.
Чаят свърши. Да стопля ли още вода?
Не, благодаря. Ще тръгвам.
Искам да се прибера в Мадрид, преди да се стъмни.
Много ти благодаря. Това е една невероятна история.
А Андрес явно е бил много специален човек.
"Бил" ли? Но той е жив. Да. Остана да живее в Дения.
Всички го познават. Живее на пристанището.
Занимава се с ремонт на корабни двигатели и такива неща.
Гласувайте за Рафаел Диас Испания завинаги
Андрес?
Да, аз съм, един момент.
Мога ли да ти помогна с нещо?
Здравей, татко.
През две-три поколения, когато паметта бъде погребана
и изчезнат последните свидетели на предишните зверства,
разумът се замъглява и други хора отново започват да сеят зло.
Превод КАТИ БОБЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО