Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Megérkezett a megadott címre.
Jó napot!
Jó napot! Eva Vidal? Ön dr. Eva Vidal?
Ha azt akarja, váltsak szolgáltatót, tele a puttonyom...
Nem, nem. Elnézést, bocsánat, újságíró vagyok.
Beszélni szeretnék önnel.
Kerestem az alicantei kórházban, de nem adtak információt.
Végül az Orvosi Kamaránál sikerült megkapnom az elérhetőségét.
Egy internetes újságnál, az "Universal"-nál dolgozom. Ismeri?
Nagyon keveset internetezem.
És amióta nyugdíjba mentem, még kevesebbet.
Szabad tudni, miért keres egy újságíró?
Riportot írok valamiről, ami Deniában történt a '80-as években.
Láttam a nevét egy akkori cikkben,
egy kis rovat volt az "Información"-ban.
Tessék, itt van.
A neve egy rendőré mellett szerepel,
és szeretném tudni, ismerte-e őt.
Andrés Expósitónak hívták.
MEGTÖRTÉNT ESEMÉNYEK ALAPJÁN
A HELYETTES
Andrés!
Ezek ketten elrontják az utazást. Nem tudnák lehalkítani?
Nem tudom megérteni, már majdnem két órája ordít a zene.
- Csinálhatnál valamit. - Mit csináljak?
Mit tudom én. Csak csinálj valamit!
Hála az égnek! De jó!
Mit mondtál nekik?
Semmit.
Nézd, papa! Nézd! Ez itt Narancska!
Jézusom, de büdös van itt! Andrés, ez egy putri!
Nem látod, hogy néz ki?
És a nappali... Már ha nappalinak lehet nevezni.
Nézd! Kilátás a tengerre. Nesze!
Van bőr a képükön, Andrés, van pofájuk...
Hányszor mondtam már, hogy ne fizess előre?
- Jaj! - Kislányom! Hagyd abba!
Vigyázz a térdedre!
Fájt ma?
- Papa! Le akarok menni a partra! - Nem lehet.
Még nagyon hideg a víz. De ha jól viselkedsz,
vasárnap lemegyünk, és játszunk a homokban. Jó? Megígérem.
Mindjárt jönnek a költöztetők. Ki kell őket fizetni.
- Hová mész? - Dolgozni.
- Köszönöm szépen, viszlát! - Jó napot!
Ha nem hozott fotót és születési anyakö...
Vár a felügyelő, hogy munkába álljak.
Mari Carmen vagyok. De hívhatsz nyugodtan Maricának.
Erre!
Hozhatok valamit később? Kávét? Mindig hozok nekik valamit hatkor.
- Remek! - Koffeinmentest? Tejjel?
Duplát, cukor nélkül.
Pont mint José Luis. A végén jobbra.
Igen?
Andrés vagyok, a helyettes.
- Andrés Expósito. - Jobban szeretem az Andrést.
Rendben, Andrés.
Juan Bofill.
Jól van, menjünk be!
Már vár a főnök. Ott!
Az új fiú. Most jött.
Uram...
- Milyen volt az út? - Jó, uram. Nagyon nyugodt.
Jól van. Te leszel itt a ház új úrnője,
ő meg a mindenesed.
Kicsit lökött, de jó zsaru.
Tessék. Tavaly 136 letartóztatás.
Nem úgy, mint te. Tavaly hármat hozott be.
Az egyiket azért, mert kiabált az utcán. Gázpalackszállító volt.
Na, jó, mennem kell.
Columbo megmutatja, hol lesz a helyed, és mindenbe beavat.
Itt nem olyan izgalmas, mint a fővárosban.
Itt unatkozni fogsz, előre szólok. Sok sikert!
Hát, legalább valamire jó vagyok,
akkor is, ha csak rossz példának. Ez lesz az asztalod.
Columbónak nevezett.
Igen, azért hív így, mert mindig egy csődtömeg vagyok.
Társak leszünk,
úgyhogy reggelente itt, vagy a sarki bárban
kilenctől kettőig. Délutánonként pedig papírmunka.
Nem járőrözünk?
De, el szoktunk menni, de nem sokszor. Itt soha nem történik semmi.
- Ez José Luis? - Holtan találtak rá.
- Mi történt vele? - Tűszúrások voltak a karján.
- Heroinozott? Egy nyomozó? - Az ügyet lezárták.
...a 73-as kocsinak. Vétel.
Tovább a tengerig! Az sosem árt,
ha bekukkantunk a németekhez.
Itt! Állj meg!
- Mi dolgunk van itt? - Semmi.
- Hogyhogy semmi? - Megfigyelünk.
- Mit figyelünk meg? - A főfelügyelő parancsa.
Hé! Nem látok semmit! Csukd le! Majd máskor megnézed.
Guten Tag!
- Sokáig maradunk? - Nem sokáig, csak néhány órát.
Akkor jövőre találkozunk!
Hát ez?
- Idejön. - Nyugi!
Jó utat! Szia!
"Guten Tag", nyomozó! Új?
Az új emberünk. Andrés Expósito. Andrés.
Andrés. Klaus.
Klaus Dreyer. Andrés, üdv a mi kis paradicsomunkban!
Mindannyian nagyon sajnáljuk az elődjét.
Ha kértek valamit inni, csak szólnotok kell. Jó?
Jó szolgálatot! És köszönöm szépen!
- Megköszönte. - Gyere, menjünk! Ennyi elég lesz.
Elaludt.
Nem fázol? Olyan ez a ház, mint egy sír.
És ez a pára!
Nem tudom, megszokom-e...
- Gyere ide! - Ne, ne, ne!
- Gyere ide! - Ne, tényleg, ki vagyok merülve.
Hétfőn el kell kezdenünk iskolát keresni szeptemberre.
Azt is ki kell derítenünk, melyik orvoshoz tartozik a kislány.
Hátha ezzel több szerencsénk lesz. Szegénykém!
Ma azt mondta, megint fáj. De hideg van!
- Papa! Nézd! Egy vár! - Ügyes vagy!
Hívd a központot, kellene egy rendszám.
- Persze. Mikorra kell? - Tegnapra.
- Megvan? - Meg.
Alberto vagyok a deniai kapitányságról.
Igen, Madriddal. A központtal, egy rendszám ügyében.
Sürgős. Köszönöm, igen, várok.
Azt hittem, Columbóval van.
- Vasárnap van. Történt valami? - Nem. De tudja, hogy van ez.
- Hogy? - Van, aki hétvégén egyedül járőrözik.
...a maximális 30 évet a három elsőrendű vádlottra:
Milans Del Bosch altábornagyra, Armada Comins hadosztályparancsnokra
és Tejero Molina alezredesre.
Szóval ez a hétvégi programod?
Nincs jobb dolgom.
A teremben fő helyen a Katonai Legfelsőbb Bíróság címere
és a hadsereg jelképei...
Nem vagy ahhoz fiatal, hogy ennyit igyál?
Nem vagy ahhoz öreg, hogy ennyit cigizz?
A minap láttam egy gyanús párocskát erre.
Úgy tettek, mintha nem ismernék egymást.
Ma egy Ford Fiestában láttam őket.
Felírtam a rendszámát. Bérelt autó.
A szerződés egy cég nevén van,
porszívókat árulnak Párizsban. Mond ez neked valamit?
- Felhívtad őket? - Nem vették fel.
Nem tűntek helyieknek.
Azt hiszem, itt az ideje,
hogy tudd, hogy működnek itt a dolgok.
Nem azért vagyunk itt, hogy figyeljük a németeket.
Hanem azért, hogy megvédjük őket.
Azért küldenek ide minket, hogy minden rendben van-e.
Csak házőrzők vagyunk, semmi több. Ez van.
Megint ők azok!
Mit csinálsz? Hé!
Hé! Egy pillanat!
Megállni! Állj!
Ki a kocsiból! Szálljanak ki az autóból!
Fedezz! Utánamegyek.
- Istenem! - Jól vagy?
Igen. Ne velem törődj! Menj már! Menj! A francba!
- Nyugi! Ne mozdulj! A francba! - Kutya! Áruló!
Ne mozdulj! A rohadt életbe!
Undorodom tőled. Senki sem lehet ilyen aljas!
Az összes halottad vére folyjon a még élőkre!
A gyerekeidre, a gyerekeid gyerekeire!
- Hé! - Mi van?
Mi van? Mi van? Ember! Hála az égnek!
Külföldiek voltak. Madridba vitték őket.
A kabátzsebemben van az öngyújtóm.
- Értesítetted a családodat? - Kit?
A feleséged.
A feleségem! Öt éve külön élünk.
- Sajnálom. - Nem, nem. Ne sajnáld!
Életem legjobb döntése volt.
Nem kéne cigizned, főleg nem itt.
- Jó napot! - Doktor úr...
Nem, én vagyok az orvos.
Ők még hallgatók. Kérem...
Még nem láttak lőtt sebet, nagyon izgatottak.
- Sajnálom. - Semmi baj, már hozzászoktam.
Juan, még néhány napig itt marad,
hogy elvégezzünk pár vizsgálatot. Érti?
Igen. A lábamba lőttek, nem a fejembe.
- Jól van. Családtag? - Nem, a társa vagyok.
Szintén rendőr?
Meglátogatja valaki a családból?
- Nem, nem látogatnak meg. - Jól van, semmi gond.
Hé, a francba! Fáj! Lőtt sérülés!
Már reggel is itt voltak négyen.
Nagyon súlyos, doktornő? Tud majd járni?
Igen. A lába pár hét múlva rendbe jön.
A golyó akadálytalanul áthatolt a rüsztjén.
Viszont csináltam egy mellkasröntgent, és olyan ronda a tüdeje,
amilyet már rég láttam. További vizsgálatokat kérek.
- Ezért akarom, hogy itt maradjon. - Jól van, köszönöm.
- Ön új itt? - Igen. Boada nyomozó helyére jöttem.
- Már rájöttek, ki tette? - Tessék?
- Semmi. - Kérem! Mire célzott?
A halottkém Valenciából jött. A holttest már Alicantéban volt.
Először engem hívtak, de csak hogy megállapítsam a halált.
A karján... Tűszúrások. Már csak ez hiányzott!
Ezt a szégyent, hallod! Ezt a szégyent!
Főnök, kihallgassam az embereket? Hátha...
Ne, ne! Gyorsan zárd le, és mindenki menjen haza!
Ha ez kitudódik, hetekig szarban leszünk.
Rögtön feltűnt, hogy azok friss tűszúrások.
Valószínűleg néhány perccel a halál beállta után csinálták,
de ezt már mondtam a kollégáinak.
A heroinfüggőkön a tűszúrás nyomai
mindig gyulladtak, ki vannak sebesedve, vagy hegesek.
Ezek tiszták voltak.
- Biztos benne? - Persze.
A vérvizsgálatokat a valenciai halottkém végezte.
Esküdni mernék, hogy az áldozat soha nem lőtte magát,
még oltást sem kapott.
Az ügyet lezárták. Kábítószerügynek minősítették.
Igen, tudom. De van még valami.
A holttesten találtam még egy szúrásnyomot.
Nagyobb és mélyebb volt a többinél. Pont a szívébe.
Hogy van?
Jól. A lába jól van. Néhány hét, és járni is tud.
Hála istennek!
- Bent van a felügyelő? - Az irodájában.
Nem, nem abban az irodában. A másikban.
- És te hogy vagy? - Jól. Minden rendben.
Jó reggelt! Uram...
Olé, olé! A spanyol torreádor!
Tegnap egyedül leterített két fegyveres huligánt,
két dühöngő bikát. Ez egy bátor ember! Nem úgy, mint a másik, a szocialista,
- aki lábon lőtte magát. - Nem volt kibiztosítva a fegyvere.
- Badarság! - Uram, beszélni szeretnék önnel.
Gyerünk, Rafa, egy kört mindenkinek! A matadornak is!
Éljen a spanyol düh!
Látta már ezt?
Tegnap a balhé után megjelent két újságíró,
de ebben nem írnak semmit.
Izraeliták voltak, vagy izraelik, vagy hogy a tökömbe mondják.
De ezt csak te meg én tudjuk, ugye, fiam?
Mi lesz velük?
A belügy intézi. Ezt Madridból irányítják.
Ez az ügy se téged, se engem nem érdekel.
A helyükre tetted őket.
Nagyon jól kezdtél, Expósito!
Ilyen emberekre van szükségünk a rendőrségnél, jobban, mint valaha.
Beszéltem Valenciával. Már az előléptetésedről beszélnek.
Ha így folytatod, te leszel a legfiatalabb felügyelő a tartományban.
A francba! El fogok késni. Szóval...
Mindenki! Koccintsunk a spanyol rendőrségre,
erre az emberre és Juan Gómez González Juanitóra!
Egészségünkre!
Isten, isten!
A második körre a ház vendégei.
- Éljen Spanyolország! - Éljen!
- Isten, isten - Szia!
Éljen Spanyolország... Mint a buzeránsok. Éljen Spanyolország!
- Hogy van? - Szerencséje volt.
A golyó akadálytalanul ment át a lábán.
Még szerencse!
Na, menjünk!
Andrés! Ebbe a dobozba tettem Boada holmiját.
Nem volt sok. Az újságokat persze kidobtam.
Viszont vannak érdekes dolgok. Gondoltam, elviszem az özvegyének,
de utasítottak, hogy dobjak ki mindent. Ha előtte kellene valami...
Tartsd meg!
Mindig ezzel játszott.
Voltak fura dolgai, mint mindenkinek.
És ezek az öngyújtók?
- Vegyél el egyet! - Nem dohányzom.
Andrés, még ebben a szekrényben van Boada jelentése.
Bármikor jöhetnek, és elvihetik.
José Luis jó ember volt. Nagyon lelkes volt, amikor idejött.
Mint mindenki.
De aztán az élet fokozatosan és észrevétlenül felemészt.
Ne hagyd, hogy megváltoztasson ez a hely, mint minket!
Mit csinálsz? Ide dolgozni jövünk, bakker!
Ez a nő, Marica, milyen kapcsolatban volt Boadával?
Ősidők óta döngette. Mindenki tudja.
Mármint úgy értem, hogy ők...
Igen. Igen, most jött meg. Jó, persze, adom.
Nincs mit, asszonyom. A felesége az. Nagyon izgatott.
- Gyere! - Mit keresünk itt?
Hallgass, majd meglátod. Erre, erre! Gyorsabban! Fuss!
- Mi ez? - Az új lakásunk, szerelmem.
100 négyzetméter, kandallós... Van kandallónk!
Két fürdőszoba, teljesen felszerelt konyha,
közös úszómedence, garázs, és nézd meg ezt a kilátást, szívem!
Nézd! Mosolyogj már egy kicsit! Ennek örülnünk kell, nem?
A terasz! Gyere! Gyere, gyere! Ó, anyám, micsoda kilátás!
A kicsinek is nagyon tetszik. Ugye, szívem, ugye?
Papa, van hinta és van medence, és látni a hullámokat!
- Mennyibe kerül? - Semennyibe!
- Hogyhogy - Hát...
Ugyanannyit fizetünk, mint eddig, egy pesetával se többet.
Ezt mind Klaus barátodnak köszönhetjük.
Ja, és a rezsi is benne van az árban.
- Milyen Klaus? - A barátod. A német.
A barátjáé az ügynökség,
és így hálálja meg,
amit tegnap tettél.
Nem tudom, mi volt, de úgy beszélt rólad, mintha hős lennél.
Békés közösség vagyunk, nyugodt emberek,
akik békében szeretnék tölteni az utolsó napjaikat.
- Ő az? - Igen, a hős!
- Igen, Andrés. - Köszönjük!
Apám építette ezt a hotelt 30 évvel ezelőtt.
Ez volt az álma. Én pedig az ő nyomdokaiba lépek.
- Szia, Klaus! - Szia! Te nyersz?
A hazádtól csodás ajándékot kapunk: a napot.
És csak úgy itt vagyunk, hogy ezt élvezzük, nem zavarunk senkit.
Andrés, a lakás a legkevesebb, amit tehetünk.
Amikor megláttam a házadat...
Nem hagyhatom, hogy egy ilyen bátor ember, mint te, úgy éljen.
Köszönöm szépen, de...
Barátaim! Igyunk egy snapszot a tiszteletére!
Iszunk egy snapszot a tiszteletedre.
Üdvözlöm. Parancsoljon...
És ez még nem minden.
Ez a tiéd.
Vedd el!
- Nem nyitod ki? Szuvenír. - Nem fogadhatom el.
Dehogynem.
Emlék arról, amit tettél. Olyan, mint egy kitüntetés.
Látogatónk van.
Ő az a rendőr, aki tegnap letartóztatta azokat a kutyákat,
doktor úr.
Megtisztelő, hogy üdvözölhetem. Üljön le!
Tetszik az óra?
- Igen. Német? - Azt kérdezi, német-e.
Nem, svájci.
Ebben és a csokoládéban még nem tudtuk megelőzni őket.
- Maga szerint ki fog nyerni? - A választásokon?
Minket nem érdekel a politika, Andrés.
Szerintem Spanyolországnak nagyon jó a csapata,
sok az egyéniség, de a végeredményt illetően ez nem elég.
Nekünk van rendszerünk és játékfegyelmünk.
És ez a fontos.
Ja, és van egy ... "Geheime Waffe"?
Titkos fegyver.
Van egy titkos fegyverünk: Karl-Heinz Rummenigge!
Igen! Németországra! Barátaim, snapszot mindenkinek!
- Németországra! - Ja, Deutschland, ja!
Németországra!
Egészségünkre!
A 12-esben folytatjuk a kezelést,
mert úgy néz ki, bevált, nem?
A 15-ösben pedig kortizonnal próbálkoznék
és hörgőtágítóval, hátha attól lenne változás, mert így...
- Jó napot! - Várjon, kérem!
És elmondjátok, hogy vált be. Köszönöm szépen.
- Felügyelő! - Felügyelőhelyettes. Egyelőre.
Furcsa, hogy mindig tévedünk.
Csak én kevertem össze, sajnálom, doktornő.
De már látom, itt maga parancsol.
Igen, orvos vagyok, de nem sok szavam van.
- Jó napot, doktornő! - Helyettes vagyok, mint maga.
Egy beteg kolléganőt helyettesítek.
Itt egy nőnek,
pláne, ha munkásosztálybeli, nagyon nehéz bármiben is parancsolnia.
Szeretnék beszélni magával.
Láttam Boada boncolási jegyzőkönyvének a másolatát.
Igaza volt. Nem volt kábítószer a vérében.
Csak alkohol és paraffin, benzol, methanol, ólom.
Ólom? Ez benzin!
- Hogyhogy benzin? - Igen.
Miért fecskendez be magának valaki benzint? Az is kábít?
Épeszű ember nem fecskendezne be magának benzint.
Szinte azonnal meghalna. Azért mondom, hogy szinte,
mert előtte iszonyatos kínokat élne át.
Értem. Köszönöm.
Andrés! Szólíthatom Andrésnek, ugye?
Igen.
Egy személyes szívességet szeretnék kérni.
Olyasmit, ami nem rendőri kötelessége.
Úgyhogy ha nemet mond, tökéletesen meg fogom érteni.
Újra elvégeztem a vizsgálatokat a kollégáján, és nincs több kétségem.
A betegsége nagyon gyorsan terjed.
- Miféle betegség? - Végső stádiumú rákja van.
- Szabad? - Persze. Gyertek be!
Mi történt?
Amikor először láttam Andrést, szerencsétlen embernek tűnt.
Ez az igazság.
Juan, azért vagyunk itt, mert valami fontosat kell mondanunk.
Amióta itt van, elvégeztünk pár vizsgálatot...
Andrés nagyon félénk volt és egy kicsit faragatlan.
Daganatot találtunk a bal tüdejében. Azért vagyok itt, hogy elmondjam...
De aznap, amikor meg kellett mondanom a diagnózist a kollégájának...
Aznap rájöttem, hogy más, mint a többiek.
Nem tudtam, miért,
de szinte éreztem, mekkora fájdalom tombol benne,
úgy átélte mások fájdalmát, mintha a saját fájdalma lett volna.
Lyukat beszélek a hasadba, és azt sem tudom, érdekel-e.
Engem minden érdekel.
A főszereplők szemléletes leírása mindig jó,
ha érdekes történetet akarunk írni.
Örülök, ha hasznodra válik.
- Kérsz cukrot? - Nem, anélkül iszom, köszönöm.
Múltak a napok, és hazaengedtem Juant.
Nem volt értelme kórházban maradnia.
Már semmit sem tehettünk.
Szerintem a végstádiumú betegeknek
a legnagyobb méltóságban kéne leélniük utolsó napjaikat.
- Columbo, öregem! Te még élsz? - Columbo! Hogy vagy?
Jobban. Most engedtek ki.
Így legalább nyugodtan tudok levegőt venni. Te mit csinálsz?
Napok óta meg akartam csinálni. Gyertyákat, karburátort cseréltem,
megtisztítottam a hengereket.
És fel is turbóztam. Nézd!
Meghúzod, és oxigént ad a keverékhez, ha kell.
Így sokkal jobban húz.
A madridi gazfickók trükkje.
Szerelőnek kellett volna menned. Több pénz, több nyugalom.
Nem sokon múlt, hogy nem az lettem.
Magyarázd már el, hogy lehet az,
hogy csak 90 kilométer van ebben az ócskavasban?
Ez a kocsi egy roncs. Legalább 600 ezer van benne.
Körbejártad vele a világot?
A városból se megyek ki. Utálok vezetni.
És valaki elvitte mostanában?
Senki. Nem. Mi járattuk be Boadával. Senki más nem nyúlt hozzá.
Lemossam a kocsit? Ezzel nem tudtok csajokat felszedni.
Venancio, nem tudod, Boada sokszor elvitte egyedül a kocsit?
Havonta egyszer eltűnt vele három napra.
Azt hittem, tudod.
- Most hallom először. - Tudod, hová ment?
Nem.
Várj!
- Boadának ugyanilyen volt. - Boadának, nekem, az egész városnak.
Gyakran jársz a Charliba?
Amennyit csak tudok. Már amikor van suskám.
De kevesebbet, mint Boada. Nyugodjék békében, szegény feje!
Boada mindig ott volt. Az volt a második otthona.
Én nem mentem vele. Az utóbbi időben nehéz volt lépést tartani vele.
Tudod, mit? Régóta nem voltam sehol.
- Van már valami terved délutánra? - Nekem?
Naná, randim lesz egy bombázóval.
Szia, szívem!
- Sört! - És a cukiságnak?
Vigyázzon a szájára, vagy bezáratom ezt a lebujt.
Jó, jó, zsarukám,
azért néha kell egy kicsit bolondozni is.
Adj neki konyakot!
Az italok...
És a visszajáró.
Mi ez?
A sarc. Bizonyára megkente Boadát, és folytatni akarja a hagyományt.
Szeretnénk kérdezni valamit a régi társamról... Boadáról.
Aki meghalt? Velem keveset beszélt.
Csak amennyit muszáj volt. Az utóbbi egy évben mindig Miriamhoz ment fel.
Nagyon jól kijöttek egymással.
Szóljak neki?
- Szia, szivi! - Szia!
Azt mondták, beszélni akarsz velem.
- Nem, nem, nem! Ő! Ő... - Vidd fel! A cég ajándéka.
Nagyon csini vagy! Gyere fel! Jól fogjuk érezni magunkat.
Csak beszélni akarok.
Igen, beszélni. Beszélünk, fogunk beszélni.
- Hoztál nekem ajándékot? - Milyen ajándékot?
José Luis mindig hozott ajándékot.
- Varázsporokat. - Heroint?
Heroint...
Azt hiszem, itt még maradt egy kicsi.
Meg is van. Mit csinálsz? Nem lövöm magam. Nem szúrom magam!
Azt hiszed, nem vagyok komplett? Csak az orrba egy picikét.
Ez el fog lazítani. Mert egy kicsit feszültnek látlak.
Mit csinálsz?
Nálam lesz, amíg nem válaszolsz.
Seggfej vagy!
Majd meglátod. Ez itt egy engedély nélküli bordély, ráadásul manapság.
És rohadék is.
Figyelj... Ő is... Boada is tolta ezt?
Kokaint, amikor volt,
tablettákat és rengeteg piát, az volt a mindene.
De a heroinhoz nem nyúlt.
Nézd! Ismered ezt a két figurát, akik vele vannak? Nézd!
Gőzöm sincs... Ez Bilbaóban van. Ez a San José tér.
Kislány koromban két évig dolgoztam Bilbaóban.
José Luis gyakran járt Bilbaóba.
Onnan hozta a kokót. Tudod, honnan tudom?
Onnan, hogy amikor visszajött, mindig hozott nekem ajándékot.
Szóval eladta?
Nem, nem, nem. Csak nekem adott belőle egy kicsit.
Aha. Honnan tudod?
Ha úgy csókolsz meg, mint a csajodat,
elárulok egy titkot.
Mást ajánlok.
Ha elárulod azt a titkot, visszaadom a személyidet.
Egyszer azt mondta, hogy ez a szar csak a cigányoknak lesz.
- A cigányoknak? - Csak a cigányoknak.
- Biztos vagy benne? - Igen.
Figyelj... amit a madam mondott az előbb...
A meghívásról. Áll még?
Persze, szivi.
Nem nekem, a barátomnak.
Andrés! Itt van, hozom már az erősítést!
Szombat éjjel... Anyám azt mondja, maradj, ne menj el...
Szombat éjjel nem maradok...
Jó napot, felügyelő urak! Mi járatban errefelé?
Egy kis örömszerzés a rendőrségnek?
Hadd tisztelegjek egy spanyol úriember előtt!
- Éljen Spanyolország! - Éljen!
- Mit keresel te itt? - Semmit. És te?
- Dolgozom. - Persze.
Hogy van a lába, felügyelő?
Legközelebb lőni kell a golyót, nem rugdosni.
Tiszteletem.
Honnan ismered ezt a taknyost?
A fiam.
Gyere! Gyere, segíts! Segíts! Ez az!
Óvatosan!
Nyugi! Nyugi! Így ni! Gyere! Gyere csak!
Gyere utánam!
Várjunk csak... Hol lehet?
Te tényleg itt laksz?
Itt van!
Itt van! Itt van. tessék.
Üdv az Albatroszon!
Columbo...
Tudsz róla, hogy Boadának balhéja volt az ETA-val?
Miről beszélsz?
Bilbaóból hozta a heroint. Tudtál róla?
Boada Bilbaóban dolgozott, mielőtt idejött.
Ez a kép is akkor készült.
Voltak ott barátai, kapcsolatai, de semmi több.
ETA... Boada nem hánykolódott álmatlanul a háborúk miatt. Boada...
Tessék. Nesze! Vedd el!
Mondjak valamit? Tudom, mitől lett rákom.
- Tudom, miért van. - Mert füstölsz, mint a gyárkémény.
Egy nagy frászt! Azért, mert annyi mindent elhallgatok.
Mert balek vagyok.
Mert engedelmeskedem, segítek nekik eltitkolni a sok szart,
aztán meg lehajtom a fejem.
Ezek mind itt bent maradnak.
És idővel belülről rohadsz meg.
Mennem kell.
Nem kéne hordanod ezt az órát. Neked nem.
Szabad tudni, hol voltál? Aggódtam érted.
Megint el vagy ázva. Undorító!
Jött egy meghívó a német barátaidtól. A németektől.
Nincs mit felvennem, Andrés.
Még van egy hónap, addig kitalálok valamit.
Lola!
KLAUS DREYER SZERETETTEL MEGHÍVJA AZ ÉVES TAVASZI KERTI PARTIJÁRA.
Asszonyom, örülök, hogy látom.
Köszönöm szépen.
Láttad ezt? Ó, anyám, micsoda elegancia!
Nézd! Nézd meg!
Mintha egy magazinból léptek volna ki.
- És te nem akartál eljönni. - Fél óra, és megyünk.
Senkit sem ismerek itt, Andrés. Ismerkedni kell. És ezek az emberek...
Ezek az emberek... Ezek az emberek illenek hozzánk.
Köszönöm.
Nézd, minden milyen szép! Milyen jó ízlésre vall!
- Menjünk, Lola! - Ne, Andrés! Nem teheted ezt velem.
Édes istenem, de csodálatos!
Tessék? Mit mond? Nem...
- Hogy gyönyörű a ruhája. - Köszönöm.
Meg kell adnia a varrónője nevét.
Varrónőm? Ugyan, dehogy! Én csináltam magamnak. Én varrtam.
Mielőtt férjhez mentem, varrónő voltam. Hobbi varrónő.
- Nagyon jó az ízlése! - Köszönöm.
Gyönyörű! Käthe Bauer, örvendek.
Én pedig Dolores. Örvendek. Ő pedig a férjem, Andrés. Andrés...
- Örvendek. - Jó napot.
- És ez a szép kislány? - Köszönj! Köszönj szépen a néninek!
- Jó napot! - Szia!
Ő pedig Jürgen, a férjem Dolores és... Andrés.
Andrés!
- Jó napot, Dolores, jó napot, Andrés! - Jó napot!
Először vesznek részt a Führer születésnapján?
Ezek a bolondok minden április 20-án megünneplik, amióta...
Nem is emlékszem, mióta. Mivel foglalkozik? Ha szabad kérdezni...
- Rendőr vagyok. - Annak van jövője!
Én ingatlanban utazom.
Tíz éve vagyok itt a gyönyörű városukban.
Nehéz volt megvetnünk a lábunkat, de most már jól megy az üzlet.
Már több lakótömbünk is van,
és terjeszkedünk Calpe, Altea és Benidorm felé.
Ebben az országban nagyon jól működik a demokrácia.
És az jót tesz az üzletnek, Andrés.
Nem gondolt még arra, hogy befektessen?
Nem.
Ha megteszi, ingatlanba fektessen!
A legbiztonságosabb szektor. Szerintem legalábbis.
Ha kedvet kapnak hozzá, bátran keressenek meg minket!
Szívesen segítünk. Fejlődni kell.
PROMOSOL INGATLANFEJLESZTÉS
Csak az ostobák maradnak le.
Mi van itt? Temetés?
"Alte Kameraden"!
Kérem!
Ez egy bolond német.
Egészségünkre!
- Menjünk! - Miről beszélsz?
- Menjünk, Lola! - Várj! És a kicsi?
Hogyhogy? Hol van?
Nem tudom. Az előbb még itt volt.
Hol vagy, édesem?
A francba! Kislányom!
Egészségünkre!
Hahó! Kislányom!
Kislányom! Mit csinálsz te itt?
Maga az? Nagyon szimpatikus a kislánya, Andrés.
Szia, papa!
Jöjjön, üljön le ide hozzánk!
Vigyázni kell ennek a szép kislánynak a térdére.
Csak egy kis enyhe oszteomielitisz, de oda kell rá figyelni.
- Kislányom! - Na! Mi van?
- Istenem! Hová tűntél, kicsim? - Nos, megoldódott a rejtély.
- Menjünk! Most rögtön! - Andrés! Jól vagy?
Megtudhatnám, mi bajod?
Mi? Most meg hová mész, Andrés?
Columbo!
Columbo! Itt vagy, Columbo?
Columbo!
Columbo! Ébredj fel, Columbo!
Mi az?
Mi történt?
Hány óra van?
Ismerős?
Klaus apja.
Gerard Dreyer, a bungallók alapítója.
A Gestapo diszkrét köztisztviselője,
de a háború alatt feljebb jutott,
és végül az SS szállítmányozási főnöke lett,
Adolf Eichmann jobbkeze,
az elsőszámú felelőse annak, amit "végső megoldásnak" neveztek.
Saját kezűleg írta alá a parancsokat, hogy ezreket deportáljanak
a koncentrációs táborokba, hogy ott elpusztítsák őket.
Nürnbergben a távollétében ítélték halálra.
És ezt megismered?
Itt még csak 25 éves volt, de ma is ott volt a partin.
Mindenki Oscarnak hívja, de az igazi neve Otto Hekel.
Az SS hadnagya volt,
Hollandiában életfogytiglani börtönre ítélték
emberiség elleni bűntettekért.
A Fekete Tulipánok vezetője volt, ami az elnyomásra specializálódott.
Közvetlenül felelős több ezer ember agyonlövéséért Amszterdamban.
És az ott? Ez a...
Évek óta gyűjtögetem ezt az anyagot, felírtam ahányszor ki- és bementek,
azonosítottam a gyilkosokat.
És ez? Ez a...
Bingó! A nagy hal! Aribert Heim doktor.
Josef Mengelével együtt, aki Auschwitzban volt orvos,
egyike a világ három legkeresettebb nácijának.
Heim doktor a mauthauseni koncentrációs táborban volt orvos.
Az elmebeteg kísérleteiről vált ismertté,
amihez a rabokat használta kísérleti nyúlnak.
Sok ezer ember meggyilkolásával és kínzásával vádolják,
főleg gyerekekével.
A háború alatt "Dr. Halál"-ként ismerték,
de a spanyol foglyok "matador"-nak hívták.
Nézd! Ebben a cikkben egy fogoly elmeséli,
hogy mérgezte meg őt és 29 fogolytársát személyesen Heim
közvetlenül a szívükbe injekciózott benzinnel.
Nagyon úgy tűnik, hogy Heimet szórakoztatta
az áldozatai szenvedése.
És mi a terved ezekkel?
Várok. A demokrácia eddig egy vicc,
duma, hogy elhitessék velünk, hogy megváltoztak a dolgok,
holott minden ugyanúgy van.
Eddig nem volt mit tenni, de talán hamarosan,
a választások után megváltoznak a dolgok.
Tényleg megváltoznak. És akkor eljön a mi időnk.
Addig csak egyet tehetünk: várunk.
Várunk.
KENYÉR, MUNKA ÉS SZABADSÁG
Szerinted jó, ha a kislány együtt él egy halálos beteggel? Azt már nem!
Andrés! Mit csinálsz? Megtudhatnám, mit csinálsz?
Legalább nézz rám...
Ne kiabálj velem! Vele leszek, amíg jobban nem lesz.
és akkor is, ha nem lesz jobban.
Kicsim, a papa néhány napig nem lesz itthon.
De nagyon szeret. Jó? Adj egy puszit!
Hová mész? Andrés! Hová mész?
Ha kimész azon az ajtón, ne is gyere vissza! Andrés!
Hatalmas ováció kíséri a sugár alakban kibontott
24 zászlót, ami a bajnokságon részt vevő 24 országot jelképezi.
Ez a pillanat magában hordozza a béke üzenetét...
- Nem mennél el egy cigiért? - Nem.
- Csak egyért! - Nem.
Kapcsold át! Kapcsold ezt át!
...alkalmi társaságok alakulnak, ki, s amint látjuk...
Ez jobb? Ne szórakozz! El kell menned ebből az országból,
ha nem szereted a focit.
Nem lehet dolgozni, ha ennyien vannak a folyosón. Képtelenség így dolgozni!
- Jó napot! - Bocsánat. Jó napot!
Bocsánat, de már napok óta ez van. Hogy érzi magát?
Hát...
A múlt héten újabb két fiú halt meg.
Szintén cigányok. Akut elvonási szindróma.
A mai felvágta az ereit.
Ha nem ott tartanánk, ahol tartunk,
azt mondanám, szabályos etnikai tisztogatás.
Nem értem, miért csak a cigányok heroinoznak ebben a városban.
Mert ajándékba kapják.
Nagyon olcsón. És aki adta, már nincs közöttünk.
- Mert? - Mert meghalt. Boada volt az.
Dugd el, ez egy kopó!
Add ide! Add már ide!
Beszélgessünk egy kicsit!
Miről, ha nem tudunk semmit?
A rendőrről, aki itt halt meg. Aki hordta nektek az anyagot.
Nem tudunk semmit, haljak meg! Mi van? Ránk akarják kenni a halálát?
Nem ezt mondtam.
Hülyék lennénk rendőröket ölni!
Van épp elég bajunk.
Jönnek! Itt vannak!
Nem tehetik! Ezek a mi házaink!
Látja? Már el is kezdték.
Lerombolják!
A gádzsók! Megölik a fiataljainkat,
most meg már a házunkból is elüldöznek!
Jaj, istenem! Most mit csináljunk?
Hol fogunk lakni? A házunk!
A házam, a gyerekeim!
Mi lesz velünk, uram? Jaj, édes istenem!
- Jól vagy? - Nagyon rosszul vagyok, főnök.
Menjünk! Beviszlek a kórházba. Ott adnak valamit.
PROMOSOL INGATLANFEJLESZTÉS COSTA BLANCÁN
Teltek-múltak a hetek,
és egyre többször találkoztam Andrésszel.
Gyakorlatilag mindennap meglátogatta a barátját, és órákat töltött vele.
Néha még éjszakára is ott maradt.
Aztán egy délután, már nem tudom, hogyan, és miként...
Ezt értem, de nem...
- Andrés! - Szia!
Hogy vagy? Azért jöttél, hogy Juannal töltsd az éjszakát?
Igen. Maradok, amíg tudok. Nem szeret egyedül lenni.
Hát... Senki sem szeret egyedül lenni, nem igaz?
Senki.
Várj! Ki kell szellőztetnem egy kicsit a fejemet.
Van kedved utána inni valamit?
Randira hívsz?
Szeretem azt gondolni,
hogy amikor éjjel az eget nézem, igazából a múltat látom.
Miért?
A Sarkcsillag 400 fényévre van.
Amit most látsz rajta,
sok-sok évvel ezelőtt történt a csillagban.
Mert annyi ideig utazik a fény, mire elér hozzánk.
Kiskoromban apám mindig levitt a partra horgászni,
és ilyeneket mesélt. Ő jut róluk eszembe.
Kiskoromban én is szerettem az eget nézni.
- Igen? - Igen. Órákig bambán bámultam.
Azt mondták, ott vannak fent a szüleim.
Ezért nagyon koncentráltam, azt hittem, láthatom őket.
Meghaltak?
Nem ismertem őket. Paracuellos del Jaramában nőttem fel,
az otthonban. Az egy árvaház.
Borzalom!
Nem volt könnyű, de nem neheztelek rájuk.
Nélkülük nem lennék senki.
Taníttattak.
Tanulhattam autószerelést, aztán beléptem a rendőrséghez.
Sajnálom.
Nagyon nehéz lehetett, El sem tudom képzelni.
Sok lányt hozol erre az ócska hajóra?
- Eva! - Mi ez?
Nézd!
AKI TÚLÉLTE DR. HALÁL INJEKCIÓJÁT
Szívbe fecskendezett benzin. Ismerős?
Heim, alias Dr. Halál kedvenc időtöltése.
Te jó ég! Ez...
És ezek a rohadékok évek óta itt vannak!
Ebben a városban, itt sütkéreznek a napon. Boada nekik dolgozott.
Heroint vett Bilbao külvárosában,
és idehozta, hogy rászoktassa a cigányokat.
Lezüllesztette a telepet, majd elérte,
hogy a város jóváhagyja a nyomornegyed eldózerolását,
és az ingatlanfejlesztést, amit...
ez a cég hajt végre. A Promosol.
Tudod, ki áll e mögött a cég mögött? Ezek itt.
Az izraeliek az egyikük miatt jöttek ide.
Szinte biztos, hogy Heim miatt. Ő a nagy hal.
De várj... Van valami, amit nem értek.
Mit?
Miért nyírták ki Boadát, ha nekik dolgozott?
Rafa! Hagyd azt abba, és gyere segíteni, a rohadt életbe!
Ez az!
A kontraszt volt, nem a fényerő, idióták!
- Neked van fényerőd! - Nézd, nézd...
Olyanok, mint a majmok! Őserdei indiánok.
Csak a fúvócső meg az ágyékkötő hiányzik.
Hajrá, Spanyolország! Zúzzuk le őket!
Hajrá, Spanyolország!
Nézd meg a meccset!
- Tényleg? Te nem maradsz? - Menj csak!
Köszönöm!
Azt csiripelik a madarak, hogy kérdezősködsz,
és lezárt ügyek után szaglászol.
Tudod, mit gondolok erről.
Utálok háromszor elmondani valamit,
és most utoljára mondom:
hagyd ezt az ügyet, vagy megbánod!
Nem mondasz semmit?
Ne, ne, ne!
Odanézz!
Gól!
...a szerények lázadását látjuk.
Először Kamerunnak sikerült döntetlent kivívnia Peruval szemben,
aztán Honduras a házigazda spanyolokkal szemben...
Azt hittem, nem szereted a focit.
Jól vagy?
Ez egyre rondább. Nagyon ronda!
Várj! Várj... Kérem! Segítség!
Nagyon vérzik! Erre! Óvatosan!
- Jól vagy? Óvatosan! - Így! Szép nyugodtan!
Nincs semmi baj!
- Fuss! Szaladj! Hívj orvost! - Megyek!
Doktor úr!
Ne! Várj! Várj! Várj...
Állj meg! Állj! Hová a tökömbe mész?
Apádhoz jöttél, nem? Miért nem jössz fel?
- Senkihez se jöttem. - Csak erre jártál?
Nem hozzá jöttem. Gyáva komcsi!
Fingod nincs róla, milyen az apád, hallod?
Elmehetek?
Én a fél karomat odaadtam volna, hogy beszélhessek apámmal,
ha csak öt percre is. Hallgass rám!
Elmehetek vagy letartóztat?
Nem tudom. Valami rosszat csináltál?
Látjuk a hondurasi kapus vetődését.
Lássuk, mik a következményei ennek a döntetlennek
a spanyol válogatott főhadiszállásán.
Kapcsoljuk Valenciát.
Jó napot kívánok El Salerből. "Hondurasi bravúr",
ezzel a címmel tudósított egy sportújság a tegnap történtekről
a Luis Casanova stadionban,
és a hondurasi bravúr még mindig nyomasztja a szurkolókat...
Mindenki ezt nézi.
Kapcsold át! Kapcsold át!
...nem feltétlenül veszélyes. Ez is más a fekete özvegynél.
Ez jó?
Látszólag olyan, mint egy közönséges pók,
de hidegvérű gyilkos.
A hím pókot nem tudjuk megmutatni,
mert ahogy az történni szokott, a fekete özvegy felfalta...
Az özvegy... Az özvegy!
Columbo! Tudod, hol lakott Boada?
Milyen özvegy?
Nem hiszem el! Szemben lakom.
- Mit csináljunk? - Megkeressük a lakását...
Itt van. José Luis Boada, Rosario Fernández. Negyedik B.
Menjünk!
- Menjek fel veled? - Igen. Menjünk!
- De mit mondjak neki? - Csak gyere!
Csengess!
Még egyszer!
Nincs itthon senki. És most?
Bemegyünk.
Hogy megyünk be?
Ezt az Akadémián tanultad?
Az élet egyetemén. Menjünk!
Eléggé egyértelmű, hogy elment.
- Mit keressünk? - Bármit. Akármit.
Valamit, ami elvezet a nőhöz. Oda, ahol most lakik.
- Andrés! - Igen?
- Nézd! - Igen? Mi ez?
Ipari mennyiségű fenobarbitál.
Nagyon erős hipnotikus szer szorongásra és depresszióra.
Ez a nő beteg. Nagyon beteg. És függő.
Bárhol is van, szüksége lesz erre.
És a pszichiáterre is, aki ezt felírta neki.
- Meg kell keresnünk a pszichiáterét. - Igen, de az nem itt van.
Az alicantei kórházban dolgozik.
Ott meglesznek a nő adatai?
Ha váltott ki mostanában receptet, valószínűleg frissítették az adatait.
Ha jó orvos, frissített. Te megtennéd?
Én nagyon jó orvos vagyok.
Menjünk!
Sok a biztonsági őr. Tele van kamerákkal.
Mi a terved? Itt hogy jutsz be?
Van egy módszer, ami néha beválik, néha meg nem.
Éspedig?
- Ki az? - Én.
Parancsolj!
Erre tessék.
Nekem tetszik. Szerinted mennyibe kerül ez az egész?
- Itt vannak, asszonyom. - Köszönöm, Victor. Elmehetsz.
Jöjjenek csak, jöjjenek! Üljenek le!
Az ember felvesz egy szemrevaló komornyikot,
erre kiderül, hogy nőiesebb Paloma San Basiliónál.
Esténként jön a fiúja, és a medencében csinálják.
Mintha nem tudnám! De legalább jó ránézni.
Azt mondta, rendőr?
José Luis, az elhunyt férje helyére jöttem.
Látom, sokkal jobban járt a rendőrség a cserével.
Miben segíthetek?
Láttam, sokat költött a biztonságra.
- Kitől fél? - A betörőktől.
Nem igazán bízom a rendőrségben. Egy rendőrrel éltem le az életemet.
Tudta, hogy José Luis a németeknek dolgozott?
Okom van feltételezni, hogy ők végeztek vele.
És mielőtt megölték, többször is megkínozták.
Maga is rendőr? Nem úgy néz ki. Maga tanult.
Bárcsak én is tanulhattam volna! De az én időmben szóba se jöhetett.
Nem tűnik meglepettnek.
Persze, hogy nem. Már semmin sem csodálkozom, amit csinált.
Nem ilyen volt, de ugyanolyan rohadék lett, mint azok.
Ez a hely megváltoztat, majd meglátja.
Olyan jól fizettek a németek, hogy ezt mind meg lehetett belőle venni?
Megkaptuk a lakást, igen. És az a kövér,
az a német, Klaus, gyönyörű aranyórát vett neki,
de szarul fizettek.
Másnak sok pénz lett volna, de nekik semmi.
Ráadásul a férjem piált és kurvázott, és az ilyesmi sokba kerül.
Ezt a házat a megtakarításomból vettem,
a párnacihában tartott pénzemből.
Bűn, ha az ember egy kicsit jobban akar élni?
Méregdrága, a Chanel különleges kiadása,
Párizsban vettem. Ó, Párizs!
Nagyon szép város! Járt már ott?
Nem, de szívesen elmennék.
Tetszene magának. A butikok, az éttermek, távolról sem olyan...
- Mikor volt ott? - Hol?
Párizsban. Figyelmeztetem, hogy könnyen be tudom bizonyítani.
Két hónapja. Elugrottam vásárolni egy hétvégére.
Netán a vásárlás is bűn?
Columbo!
- Nem tudod elengedni, ugye? - Mit?
Az ügyet. Tudom, hogy nem tudod elengedni.
Expósito... Azaz "lelenc"...
Így hívták a gyerekeket, akiket átadtak a gyámügynek.
Lelencek.
Mindeneteket elrabolták: a neveteket, a gyerekkorotokat.
Nem vagy te buta, Andrés.
Tudod, hogy odazárták a vörösök gyerekeit,
akiket agyonlőttek, akik elveszítették a háborút.
Azt is tudod, hogy a németek ugyanolyan szemétládák.
Ezért nem tudod elengedni.
Minden itt van. Nevek, dátumok...
Azt akarom, hogy csináld meg!
Mit csináljak meg?
Azt akarom, hogy mindenki tudja.
Ha nyernek a szocialisták, eljön a mi időnk.
Mondd, hogy megteszed! Ígérd meg, hogy megteszed!
Megteszem.
Jól van! Jól van!
JUTALOM AZ INFORMÁCIÓÉRT ARIBERT HEIM HOLLÉTÉRŐL
HA BÁRKI BÁRMILYEN NYOMRA VEZET,
AMIVEL ELÉRHETŐ ARIBERT HEIM LETARTÓZTATÁSA
Azt a rohadt...
Az izraeliták vagy izraeliek, vagy hogy mondják, kocsit béreltek
egy párizsi porszívógyár nevére.
Az özvegynél megint felbukkant a párizsi szál.
Párizs a megoldás. Olvasd el!
"A Wiesenthal Központ 500 ezer dollárral jutalmazza,"
"aki információval bír Aribert Heim tartózkodási helyéről."
Az özvegy nemcsak a parfümmel tért vissza Párizsból,
hanem 70 millió pesetával is, Eva.
Boada beleunt, hogy csak nézi a pénzes táskákat,
de egyik sem lett az övé. Ez történt.
A németek jól bántak vele. A lakás, az óra...
Néha egy kis pénz a heroinért.
De ő többet akart. Sokkal többet.
Fenyegetőzött, hogy feldobja őket a zsidóknak.
És meg is tette. Ezért nyírták ki.
Akkor ennyi, nem? Az ügy lezárva.
Nem, nincs lezárva. Nem tudjuk, ki tette.
De igen, tudjuk. Az előbb mondtad: a németek.
Az utolsó pillanatban mindig csak egyvalaki marad.
Egyvalaki húzza meg a ravaszt.
Vagy szúrja be a tűt.
Columbo minden információját átadom Párizsnak.
És én ingyen teszem, nem úgy, mint a halott ember.
Andrés. Megijeszt, hogy folytatni akarod.
Hagyd abba, légy szíves! Figyelj rám egy kicsit!
Nem akarlak elveszíteni.
Eva, a világ tele van kis rohadékokkal,
akik folyton megkeserítik az életedet.
Idegesítőek, de megszokjuk őket.
De most nem erről van szó.
Ezek más léptékű rohadékok.
Nagy rohadékok.
És úgy tűnik, pont abba a városba jöttem, ahol a többségük bujkál.
Én nem akarok elmenni innen. De azt se akarom, hogy a közelemben legyenek.
- Andrés... - Igen?
Semmi.
Mennem kell, várnak.
Én maradok.
Ez aztán a változás! Ezt nevezem változásnak!
Mit nyújthatunk mi azoknak, akik utánunk jönnek...
Add ide! Én jövök.
Tanuljatok!
Jó, most a fiú. Gyerünk!
Lássuk, úgy célzol-e, mint az apád.
Ez egy Lüger. Sztálingrádot is megjárta.
Ne, ne, ne, majd ő. Menj!
Andrés! Andrés! Ott vagy, Andrés?
Hányszor mondjam még? "K1, itt a központ".
Jó, jó. Figyelem,
K1... K1, itt a központ.
Jó. Itt K1. Vétel.
Columbóról van szó. Hívtak a kórházból. Vétel.
A családnak, a barátainak és mindannyiunknak,
akik e világon maradtunk, nyújtsanak vigaszt
a hit szavai, amíg számunkra is elérkezik a pillanat,
hogy ismét együtt leszünk vele,
és veled, Urunk, örök birodalmad derűjében.
Jézus Krisztus Urunk nevében...
- Ámen. - Menjetek békével!
Nagy csapás, de te erős vagy.
És most te vagy a férfi a házban, vigyáznod kell anyádra.
Valamelyik vasárnap elviszlek Alicantéba megnézni a bikákat.
Andrést nagyon megrázta a társa halála.
Más ember lett. Az ügy megszállottjává vált.
Elkezdett nyomokat keresni, újra átnézte a részleteket...
Mígnem eljött a nap, amikor minden eldőlt.
A világbajnokság döntője alatt, egy júliusi délután.
Érdektelen döntő volt, még a középdöntőben kiestünk.
Senkit sem érdekelt a meccs. Ja, de, a külföldieket.
A németek és az olaszok be voltak zsongva.
Gyerünk már!
Hová a francba mész?
Maradj nyugton! Ne mozdulj!
Hülye! Maradj nyugton!
Maradj veszteg!
Ne mozduljatok!
Hátra! Ne mozduljanak!
Ide! Ide! Gyorsan! Ezt!
- Nyugi! - Ne lőjön, kérem!
- Meg se mozdulok. - Maradj!
Menj ki! Kifelé!
- Te ide! - Maradj már nyugton, öreg!
A francba!
A rohadt életbe!
Kapja be a rohadt 127-es! Nem hiszem el!
Az anyja...
Na, gyere! Gyere ide!
Ne mozdulj, te barom! Itt van...
Igen, én voltam. Boada nem lőtte magát.
Csak összeszurkáltuk a karját, hogy úgy nézzen ki.
Azon az estén kissé magával sodort a lelkesedés.
Túl gyorsan csináltam!
A doktor utána mondta, hogy nagyon lassan kell csinálni.
Nézz rám! Nézz rám, te rohadék!
Nézz rám! Látni akarom! Nézz rám, te szemét! Látni akarom!
Mondd, hogy megteszed! Ígérd meg, hogy megteszed!
...mert meghalsz.
Készülj, mert most meghalsz.
Az összes halottad vére folyjon a még élőkre!
A gyerekeidre és a gyerekeid gyerekeire!
Mondd, hogy megteszed! Ígérd meg, hogy megteszed!
Kutya! Áruló!
Ígérd meg, hogy megteszed!
A kurva anyját!
Érj hozzá... Érj hozzá, és megöllek!
Kifelé!
A kulcsot! Mozogj már!
Rohadék vörös!
Hogy mi történt?
Nem tudom pontosan, hogy csinálta,
de Andrés öt perc alatt szóra bírta a gyilkost,
aki bevallotta, hogy Klaus rendelte meg Boada megölését,
és hogy a Mercedesszel fizetett neki.
Megint itt van!
A kocsi papírjai még a kesztyűtartóban voltak,
az autó a német nevén volt.
Ennyi elég volt, hogy Andrés letartóztatási parancsot szerezzen.
A francba!
Carlos Dreyer, letartóztatom,
mint felbujtót José Luis Boada gyilkossági ügyében.
Andrés, jogom van ügyvédhez!
Mozgás!
Akkor leszámolt velük? Megoldotta az ügyet?
Nem.
Tárgyalás volt persze.
De Andrés nem tehetett semmit, mert bizonyíték nélkül maradt.
Felgyújtották a hajót.
ALICANTEI BÍRÓSÁG
Klaust és a bérgyilkost felmentették,
mert a németek a legjobb madridi ügyvédi irodát bízták meg az üggyel.
Andrés magára maradt. Segítettem neki, amiben csak tudtam.
Szereztem neki ügyvédet,
egy régi barátot, aki minden tőle telhetőt megtett.
A tárgyalás végére Andrés kimerült, már beszélni sem tudott.
Kérem, most nem alkalmas. Nincs mit mondania.
Emlékszem, válaszoltam valamilyen kérdésre egy újságírónak,
ezért találhattad azt a cikket. És ezért vagy itt.
- Nagyon nehéz lehetett neki. - Igen.
Természetesen a munkáját is elveszítette.
De a legnehezebb az volt neki, hogy elveszítette a lányát,
akit a világon mindennél jobban szeretett.
Az a nő elmarta mellőle...
Örökre eltűntek. Azt se mondta meg, hová mennek.
...ez a győzelem éjszakája.
A Palota ablakából Felipe González és Alfonso Guerra
integetnek a tömegnek, akik a győzelmet ünneplik
a főváros különböző pontjain a kora reggeli órákig.
Viszont valami jó mégis csak kisült az egészből.
Ahogy múltak az évek, arra gondoltam,
Andrés mégiscsak aratott egy kisebb győzelmet.
A németek fenyegetve érezték magukat,
és elhagyták az országot.
De még így is sokan maradtak.
Van, amikor összefutok egyikkel-másikkal a városban.
És mi történt veletek? Andrésszel és veled?
Hát, tudod, milyen az élet.
Eltávolodtunk egymástól.
Emlékszem, találkoztunk párszor a tárgyalás után.
De már nem emlékszem pontosan...
Másra nem is emlékszem abból a nyárból.
Ja, de. A szocialisták megnyerték a választást.
Jött a változás. Mindenki arról beszélt.
Bár az igazat megvallva,
nem igazán tudom, mi változott mostanáig.
Számodra megváltoztak a dolgok.
Kineveztek a pulmonológia főorvosának
az alicantei kórházban.
És néhány évvel később a kórház igazgatója lettél.
Elfogyott a tea. Melegítsek még vizet?
Köszönöm, nem. Mennem kell.
Még sötétedés előtt vissza akarok érni Madridba.
Nem is tudod, milyen hálás vagyok,
hogy ezt mind elmesélted. Fantasztikus történet!
És ez a férfi, Andrés, nagyon különleges ember lehetett.
Lehetett? Andrés most is él. És Deniában maradt.
Mindenki ismeri a városban. A kikötőben lakik.
Hajómotorok javításával és hasonlókkal foglalkozik.
SZAVAZZON RAFAEL DIAZRA! MINDIG SPANYOLORSZÁGÉRT
Andrés?
Igen, én vagyok az. Egy pillanat. Várjon!
Igen? Miben segíthetek?
Szia, papa!
Két-három generációként, amikor elhalványulnak az emlékek,
és eltűnnek a korábbi mészárlások szemtanúi,
megbicsaklik az értelem, és más emberek terjesztik újra a rosszat.
Magyar szöveg: Szabó Anita SDI-Iyuno Group