Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Prispeli ste na cilj.
Dober dan.
Dober dan. Eva Vidal? Dr. Eva Vidal?
Ja. Če želite zamenjati podjetje,
vedite, da sem že vsega sita.
Ne, oprostite. Novinarka sem.
Rada bi govorila z vami.
Iskala sem vas v bolnišnici v Alicantu. Niso mi dali podatkov.
V Zdravniški zbornici sem jih dobila.
Za spletni časopis El Universal delam. Ga poznate?
Ne brskam ravno po spletu.
Od upokojitve še manj.
Zakaj želi novinarka govoriti z mano?
Pišem članek o dogodku v Denii
v 80. letih.
V članku iz tistega časa sem zasledila vaše ime.
V manjši kolumni v dnevniku Informacion.
Poglejte.
Vaše ime je ob policajevem.
Zanima me, ali ste ga poznali.
Ime mu je bilo Andres Exposito.
Po resničnih dogodkih
ZAMENJAVA
Andres? Andres!
Ne moreta tista dva malo stišati?
Ne razumem. Že dve uri nas mučita.
Naredi kaj. -Kaj?
Ne vem. Nekaj.
Hvala bogu! Kako lepo.
Kaj si jima rekel?
Nič.
Glej, očka! To je Naranjito.
Ljubi bog, kako zaudarja. To je svinjak.
Si videl, kako zgleda?
Kaj šele dnevna soba! Če se ji lahko sploh tako reče.
Poglej! Razgled na morje.
Pogum, Andres. Pogum potrebuješ.
Sem rekla, naj ne plačajmo vnaprej.
Kolikokrat sem ti to rekla?
Nehaj, hčerka.
Pazi na koleno.
Te boli?
Očka, na plažo hočem. -Ne.
Voda je še mrzla. Toda če boš pridna,
se bomo šli v nedeljo igrat na pesek. Prav?
Selivci bodo kmalu tu. Plačati jim bo treba.
Kam greš? -V službo.
Hvala. Na svidenje. -Dober dan.
Če nimate dveh slik in rojstnega lista...
Komisar me pričakuje. Službo bom nastopil.
Sem Mari Carmen. Kliči me Marica.
Za mano.
Ti kaj prinesem?
Kavo? Ob šestih vedno s čim postrežem.
Odlično. -Brezkofeinsko? Z mlekom?
Dvojno, brez sladkorja.
Enako kot Jose Luis. Do konca in desno.
Ja?
Sem Andres, zamenjava.
Andres Exposito. -Samo Andres.
Dobro, Andres.
Juan Bofill.
Vstopi.
Šef te čaka. Tam je.
To je novinec. Zdaj je prišel.
Gospod.
Kako ste potovali? -Dobro, zelo mirno.
Dobro. Začel boš kot madam.
Ta te bo nadlegoval.
Posebnež je, ampak dober policaj.
Poglej ga. Lani je imel 136 aretacij.
Ni kot ti. Lani mi je pripeljal tri.
Enega, ker je kričal na ulici. Plinar je bil.
Iti moram.
Colombo, pokaži mu njegovo mizo in vse pojasni.
Tukaj ni tako zabavno kot v prestolnici.
Dolgočasil se boš. Srečno.
Dobro. Vsaj kako lahko koristim.
Pa čeprav kot slab vzor. To bo tvoja miza.
Rekel ti je Colombo.
Tako me kliče, ker sem vedno neurejen.
Partnerja bova.
Zjutraj tukaj ali v baru na vogalu.
Od devetih do dveh. Popoldne sledijo papirji.
Ne hodite na patrulje?
Ja, ampak redko. Tukaj se nikoli nič ne dogaja.
Je to Jose Luis? -Našli so ga mrtvega.
Kaj se mu je zgodilo? -Na rokah je imel vbodline.
Mamila? Inšpektor? -To je že preteklost.
Pelji proti morju. Kadarkoli lahko,
morava iti k Nemcem.
Tu ustavi.
Kaj bova tu? -Nič.
Kako nič? -Opazovala bova.
Kaj? -Komisarjev ukaz.
Ne vidim. Zapri. Drugič boš pogledal.
Morava dolgo ostati? -Ne, nekaj ur.
Prijatelji, se vidimo čez eno leto.
Kaj je to?
Sem prihaja. -Mirno.
Srečno pot! Na svidenje.
Dober dan, inšpektor. Je to novi?
Ja. Andres Exposito.
Andres, Klaus.
Klaus Dreyer. Andres, dobrodošel v našem malem raju.
Žal nam je zaradi tvojega predhodnika.
Če kaj potrebuješ, kar povej. Prav?
Srečno in hvala.
Zahvalil se nama je. -Greva. Dovolj je bilo.
Zaspal je.
Te ne zebe? Hiša je mrzla.
Kakšna vlaga, madona!
Ne vem, ali se bom privadila.
Pridi. -Ne, ne.
Pridi. -Ne, zdelana sem.
V ponedeljek morava poiskati šolo za septembra.
Ugotoviti moramo, katerega zdravnika bo imela mala.
Mogoče bomo imeli z njim srečo. Ubožica.
Danes je spet potožila, da jo boli. Kako je hladno.
Očka, glej grad! -Bravo.
To registracijo je treba preveriti.
Ja. Kdaj? -Takoj.
Si zapisal? -Ja.
Zdravo, tu Alberto iz postaje v Denii.
Zvežite me z Madridom z oddelkom za registracije.
Nujno je. Hvala. Ja, počakal bom.
Mislil sem, da ste s Colombom.
Nedelja je. Kaj pa je? -Nič. Saj veste, kakšen je.
Prosim? -Včasih gre ob vikendih sam na patruljo.
Najvišja kazen 30 let grozi trem glavnim osumljencem:
generalu Milansu Del Boschu, generalu Armadu Cominsu
in polkovniku Tejeru Molini.
To torej počneš med vikendom.
Nimam boljšega dela.
Predsedujoči vrhovnemu svetu
vojaškega pravosodja
z vojaškimi simboli...
Ne piješ preveč za svoja leta?
Ne kadiš preveč za svoja leta?
Zadnjič sem videl sumljiv par.
Ribarila sta. Pretvarjala sta se, da me ne vidita.
Danes sta bila skupaj v fordu fiesti.
Zapisal sem registracijo. Avto je najet.
Na pogodbi je ime podjetja, ki se ukvarja
s prodajo sesalcev v Parizu. Ti je znano?
Si sporočil? -Nikogar ni bilo.
Čudno sta zgledala.
Mislim, da je čas,
da izveš, kako to deluje.
Nisva tu, da bi opazovala Nemce.
Varujeva jih.
Pošljejo nas sem, da preverimo, ali je vse v redu.
Njihovi psi čuvaji smo. Prav to smo.
Speti tista dva.
Kaj delaš? Hej!
Hej, trenutek!
Stoj!
Ven iz avta! Stopita iz avta!
Krij me. Za njo grem.
Jebela! -Si cel?
Ja, ne skrbi zame. Pojdi, pojdi!
Miruj, prekleto! -Gnida! Izdajalec!
Pri miru bodi!
Gnusiš se mi.
Naj kri tvojih mrtvih umaže vse tvoje bližnje.
Tvoje otroke in njihove otroke.
Živjo. -Kako je?
Kako? No? Hvala bogu!
Tujca sta. V Madrid so ju peljali.
V žepu suknjiča imam vžigalnik.
Si obvestil družino? -Koga?
Svojo ženo.
Pred petimi leti sva se ločila.
Žal mi je. -Nikar.
Moja najboljša odločitev v življenju.
Ne bi smel kaditi. Sploh tu.
Dobro jutro. -Dober dan, doktor.
Ne, jaz sem zdravnica.
To sta študenta. Izvolita.
Nista še videla strelne rane. Navdušena sta.
Žal mi je. -Nič hudega, vajena sem.
Juan, ostali boste še nekaj dni,
da opravimo preiskave. Ste razumeli?
Prav. V nogo so me ustrelili, ne v glavo.
Ste sorodnik? -Ne, sodelavec.
Ste tudi policaj?
Vas bo obiskal kakšen sorodnik?
Ne. -Nič hudega.
Jebela! Boli. Ja, to je strelna rana.
Zjutraj ste bili tu štirje.
Je resno? Bo lahko hodil?
Ja, čez en teden bo stopalo v redu.
Krogla je izstopila skozi nart.
Slikali smo mu prsni koš. Pljuča so v slabem stanju.
Že dolgo nisem videla takih. Naredila bom še več preiskav.
Naj ostane tu. -Dobro, hvala.
Ste novi? -Ja. Zamenjal sem inšpektorja Boado.
Ste že našli storilca? -Prosim?
Nič. -O čem govorite?
Forenzik je prišel iz Valencie, ko je bilo truplo že v Alicanteju.
Pred tem so me klicali, a le da bi potrdila smrt.
Na roki ima vbodline. Samo še tega se nam manjka.
Kakšna sramota!
Začnem zasliševati, šef?
Ne, na hitro končajte in pojdite domov.
Če se bo izvedelo za to, bo več tednov sranje.
Dojela sem, da gre za sveže rane.
Verjetno so nastale nekaj trenutkov po smrti.
To sem povedala vašim sodelavcem.
Pri narkomanih so na mestih vbodov
vedno vnetja, hraste ali izpuščaji.
Tu je bilo vse čisto.
Ste prepričani? -Ja.
Forenzik iz Valencie je naredil krvne preiskave.
Nisem jih videla, toda prisegla bi, da si ni vbrizgaval.
Niti cepiv.
Primer je zaključen. Šlo naj bi za mamila.
Ja, vem. Toda še nekaj je.
Med pregledom trupla sem našla še eno vbodlino.
Večjo in globljo. Naravnost v srce.
Kako je z njim?
Dobro. Čez nekaj dni bo že hodil.
Hvala bogu.
Je komisar tu? -V pisarni je.
Ne v tisti, v drugi.
Kako si? -V redu.
Dober dan. Gospod...
Čestitam španskemu bikoborcu!
Včeraj je prijel dva oborožena tatova.
Pogumen je. Ni kot tisti drugi, socialist.
Nima prestreljenega stopala.
Saj ni sam kriv.
Bedarija. -Rad bi govoril z vami.
Pridi. Rafa, rundo za vse za bikoborca.
Naj živi španski srd!
Ste videli to?
Včeraj, ko je bilo vsega konec, sta se pojavila novinarja.
Tukaj nič ne piše o tem.
Bila sta Izraelita. Oziroma Izraelca, kot se reče.
To veva samo midva.
Ni tako?
Kaj bo z njima?
To vodijo v Madridu.
Naju se to ne tiče.
Imaš pa jajca.
Dobro si začel, Exposito.
Take zdaj potrebujemo
bolj kot kdajkoli prej.
Govoril sem z Valencio. Že omenjajo tvoje napredovanje.
Če boš tako nadaljeval, boš višji inšpektor,
najmlajši v regiji.
Prekleto, zamujam. Dajmo.
Nazdravimo španski policiji,
temu človeku in Juanu Gomezu Gonzalesu.
Na zdravje.
Adijo.
Drugi je na račun hiše.
Živela Španija! -Živela!
Adijo. -Se vidimo.
Živela Španija... Bedaki. Živela Španija!
Kako je z njim? -Srečo je imel.
Krogla je izstopila skozi stopalo.
Sreča.
Pridi.
Andres. Boadove stvari sem spravila v to škatlo.
Ni bilo veliko. Novinarji so jih vzeli, seveda.
Toda tu so zanimive stvari. Hotela sem jih odnesti vdovi,
toda rekli so mi, naj vse vržem stran. Če kaj potrebuješ...
Obdrži.
Vedno se je igral z njim.
Imel je svoje drobnarije, kot vsi.
Kaj pa ta vžigalnika?
Vzemi enega. -Ne kadim.
V tisti omari je še njegov dosje.
Vsak hip ga lahko odnesejo.
Jose Luis je bil dobričina. Ko je prišel sem, je bil poln upanja.
Kot vsi.
Življenje te počasi ubija, ne da bi se tega zavedal.
Ne dovoli, da te ta kraj spremeni, kot je nas.
Tu smo zaradi dela, madona!
Tista ženska, Marica... V kakšnem odnosu je bila z Boado?
Sto let nazaj jo je porival. Vsi to vejo.
Reči hočem, da sta bila...
Ja. Zdaj je prišel. Takoj vam ga dam.
Ni za kaj. Vaša žena. Vesela je.
Pridi. -Kaj počneva tu?
Molči in videl boš. Sem. Hitro.
Kaj je to? -Najino novo stanovanje.
Sto kvadratov, kamin. Kamin imamo!
Dve kopalnici, opremljena kuhinja.
Skupni bazen, parkirno mesto. Poglej razgled.
Nasmehni se malo. Veseli se.
Terasa! Pridi. Mati moja, kakšen razgled!
Mala je navdušena. Kajne?
Očka, imajo igrala in bazen, pa še valovi se vidijo.
Koliko stane? -Nič.
Kako nič? -Tako...
Plačala bova toliko kot za staro stanovanje.
Niti pezete več.
Tvoj prijatelj Klaus je vse uredil.
Vključeni so tudi stroški.
Kateri Klaus? -Tvoj prijatelj Nemec.
Z lastnikom agencije sta menda prijatelja.
To je zahvala za vse,
kar si včeraj naredil.
O tebi je govoril kot o svojem junaku.
Mirna skupnost smo.
Ljudje hočejo le stara leta preživljati v miru.
Je to on? -Ja, junak.
Ja, Andres. -Krasno.
Moj oče je ta hotel zgradil pred 30 leti.
To so bile njegove sanje. Po njegovih stopinjah grem.
Živjo, Klaus. -Živjo. Zmaguješ?
Tvoja dežela nam daje sonce.
Sem smo prišli uživat, nikogar nočemo motiti.
Stanovanje je malenkost.
Ko sem videl tvojo hišo...
Ne morem dovoliti, da tak junak tako živi.
Hvala, toda...
Prijatelji! Spijmo žganje v njegovo čast.
Spijmo žganje v tvojo čast.
Dobrodošli! Izvolite.
To še ni vse.
Zate.
Vzemi.
Ne boš odprl? Spominek. -Ne morem vzeti.
Pač.
V spomin na tisto, kar si naredil. Kot odlikovanje.
Gosta imamo.
Policaj, ki je prijel včerajšnja psa,
g. doktor.
V čast mi vas je spoznati. Sedite.
Vam je všeč ura?
Ja. Je nemška? -Sprašuje, ali je nemška.
Ne, švicarska.
V tem in čokoladi jih še nismo premagali.
Kdo bo zmagal? -Na volitvah?
Nas politika ne zanima.
Španija ima odlično moštvo.
Zelo srčno, ampak to je premalo.
Mi imamo sistem in disciplinirano igro.
To je pomembno.
Seveda! Imamo tudi...
Skrivno orožje.
Skrivno orožje imamo. Karla Heinza Rummeniggeja.
Ja, Nemčija! Prijatelji, žganje za vse.
Na Nemčijo! -Na Nemčijo, prijatelji!
Na Nemčijo!
Na zdravje!
Ob 12h je terapija.
Zdi se, da pomaga.
Ob 15h bi poskusila s kortizonom
in bronhodilatatorji.
Dober dan. -Počakajte, prosim.
Sporočite mi. Hvala.
Inšpektor. -Za zdaj sem podinšpektor.
Zanimivo, vedno se uštejeva.
Tudi jaz sem se zmotil glede vas. Žal mi je.
Vidim, da ste tu glavni.
Ja, zdravnica sem. Toda tukaj nisem pomembna.
Dober dan, doktorica. -Zamenjava sem kot vi.
Manjam nekoga, ki je na bolniški.
Podobno kot delavski razred
tukaj ženska nima kaj dosti besede.
Rad bi govoril z vami.
Videl sem kopijo forenzičnega poročila o Boadu.
Prav ste imeli. V krvi ni bilo mamil.
Samo alkohol, parafin, benzen, metanol, svinec...
Svinec? To je bencin.
Bencin? -Ja.
Zakaj bi si vbrizgal bencin?
To...
Nihče pri zdravi pameti si ga ne bi.
Smrt bi nastopila takoj.
Grozno bi trpel.
Razumem. Hvala.
Andres. Te lahko tikam?
Ja.
Nekaj osebnega bi te prosila.
Nekaj, kar ni povezano s tvojim policijskim delom.
Če me boš zavrnil, bom razumela.
Znova sem opravila preiskave pri tvojem sodelavcu.
Nobenega dvoma ni več.
Bolezen se je hitro razširila.
Kakšna? -Rak v zadnjem stadiju.
Smeva? -Seveda.
Kaj je?
Ko sem prvič videla Andresa, je zgledal kot ubožec.
Res.
Juan, nekaj pomembnega bi ti rada povedala.
Odkar si v bolnišnici,
sem opravila nekaj preiskav.
Bil je sramežljiv in neuglajen.
Našli smo tumor v levem pljučnem krilu.
Prišla sem vam povedat...
Tistega dne, ko sem morala povedati diagnozo njegovemu sodelavcu,
sem dojela, da ni kot drugi.
Ne vem, zakaj,
toda v njem sem začutila velikansko žalost.
Tujo žalost je čutil kot svojo.
Kar govorim, čeprav ne vem, ali vas to zanima.
V neprijeten položaj vas spravljam.
Ne, vse me zanima.
Vedno je dobro spoznati glavne osebe,
da sestaviš dobro zgodbo.
Vesela sem, da vse to lahko pomaga.
Sladkor? -Ne, hvala.
Po dveh dneh sem Juana poslala domov.
Ni imelo smisla, da ostane v bolnišnici.
Nič več nismo mogli narediti.
Vedno sem menila, da morajo umirajoči bolniki
zadnje dneve preživeti dostojanstveno.
Colombo, si živ? -Colombo! Kako si?
Bolje. Odpustili so me.
Vsaj oddahnil si bom lahko. Kaj delaš?
Že dolgo sem se ga hotel lotiti. Zamenjal sem uplinjač
in očistil cilindre.
Dodal sem turbo, glej.
Ko je treba, mešanici doda kisik.
Avto je hitrejši.
To je trik iz Madrida.
Moral bi biti mehanik. Več denarja in miru.
Malo sem pogrešal to.
Pojasnil mi boš, kako je mogoče,
da je ta kripa prepeljala samo 90 km.
Avto je v slabem stanju. Vsaj 600 000 km ima prevoženih.
Si prepotoval svet?
Nisem zapustil vasi. Nerad se vozim.
Ga je še kdo vozil?
Ne. Z Boado sva ga edina vozila. Nihče drug.
Ga operem?
Venancio, je Boada pogosto
sam vzel avto?
Enkrat na mesec je izginil za tri dni.
Mislil sem, da veš.
Prvič slišim. -Kam je hodil?
Ne vem.
Pokaži. -Pokaži.
Boada je imel takega. -In še vsa vas.
Pogosto hodiš v Charli'sa?
Kadar lahko. Odvisno od plače.
Ampak manj kot Boada. Naj počiva v miru.
Boada je ves čas visel tam. Bil mu je kot drugi dom.
Nisem hodil z njim. Zadnje čase je bilo težko.
Veš, kaj? Že dolgo se nisem peljal.
Kaj delaš popoldne? Imaš načrte?
Ja, zmenjen sem z Barbaro Rey.
Živjo, srček.
Pivo. -Kaj pa ta cukrček?
Lepo se vedi,
sicer ti bo cukrček zaprl to tovarno sramnih uši.
Prav, policaj.
V življenju se moraš tudi malo smejati.
Konjak mu daj.
Pijača.
In drobiž.
Kaj je to?
Podkupnina. Gotovo je plačevala Boadi in hoče nadaljevati.
Vprašala bi te nekaj o Boadu.
O pokojniku? Nisva veliko govorila.
Kolikor je bilo nujno. Zadnja leta je bil z Miriam.
Kot rit in srajca sta bila.
Jo pokličem?
Živjo, srček. -Živjo.
Rekli so, da hočeš govoriti z mano.
Ne, ne. On. -Pojdita gor. Na račun hiše.
Srčkan si. Pridi, zabavala se bova.
Samo govoriti hočem.
Ja, pogovarjala se bova.
Si mi prinesel darilo? -Kakšno?
Jose Luis mi ga je vedno prinesel.
Čarobni prah. -Mamilo?
Mamilo...
Mislim, da imam tu nekaj.
Izvoli. Kaj delaš? Ne fiksam se.
Misliš, da sem nora? Samo v nos. Majčkeno.
To te bo sprostilo. Napet si.
Kaj delaš?
Odgovori mi na vprašanje.
Baraba!
Boš videla. Grozno je biti brez dokumentov.
Predvsem v teh časih.
Prasec.
Poslušaj. Je Boada to jemal?
Kadar je bil tu,
je jemal tablete in veliko pil.
Toda mamil se ni dotikal.
Poglej to. Poznaš ta dva ob njem? Poglej!
Pojma nimam. To je Bilbao, trg San Jose.
Tam sem delala dve leti, ko sem bila mlada.
Pogosto je hodil v Bilbao.
Od tam je prinašal travo. Veš, kako to vem?
Ko se je vrnil, mi je prinesel darila.
Je prodajal?
Ne, samo meni je dajal. Malo.
Kako veš?
Poljubi me kot svojo punco
in povedala ti bom skrivnost.
Drug predlog imam.
Povej mi skrivnost in vrnil ti bom osebno.
Rekel je, da je to sranje samo za cigane.
Za cigane? -Samo zanje.
Si prepričana? -Ja.
Tisto, kar je prej rekla madama...
O tistem na račun hiše. Še velja?
Seveda.
Ne sprašujem zase, ampak za prijatelja.
Andres! Prinašam okrepčilo.
"V soboto zvečer mama pravi, tu ostani.
V soboto zvečer že ne bom ostal."
Dober dan, inšpektorja. Kaj pa vidva tu?
Policija se je prišla poveselit.
Pozdravljam španskega gospoda.
Živela Španija! -Živela.
Živela.
Kaj počneš tu? -Nič. Pa ti?
Delam. -Ja.
Kako stopalo, inšpektor?
S kroglami se strelja druge, ne sebe.
Moje spoštovanje.
Odkod ga poznaš? -Moj sin je.
Pomagaj mi. Pomagaj... Tako.
Previdno.
Počasi. Tako, pridi.
Pridi.
Kje je?
Res živiš tu?
Tu!
Tu je. Izvoli.
Dobrodošel na Albatrosu.
Colombo?
Je imel Boada kaj z ETO?
Kaj govoriš?
Mamila iz Bilbaa je imel. Veš to?
Pred prihodom sem je delal v Bilbau.
Ta slika je bila posneta takrat.
Tam je imel prijatelje, nič drugega.
ETA! Boadu te vojne niso kratile spanca. Boada...
Izvoli.
Veš, kaj? Vem, zakaj sem dobil to sranje.
Vem, zakaj imam to. -Kadiš kot Turek.
Pa kaj še! Ker marsikaj zamolčim.
Ker sem bedak.
Ker poslušam, ker pomagam, da skrijejo umazanijo
in potem sklonim glavo.
To ostane v tebi.
Sčasoma začneš gniti noter.
Iti moram.
Ne bi smel nositi te ure. Ne ti.
Kje si bil? Skrbelo me je.
Spet si pijan. Fuj!
Dobil si vabilo od prijateljev Nemcev.
Nimam česa obleči.
Še mesec je do takrat. Nečesa se bom domislila.
Lola.
Klaus Dreyer, direktor podjetja Dreyer Bungalows,
vas vabi na poletno zabavo. Pričakujemo vas.
Dober večer, veseli nas, da ste prišli.
Hvala.
Si videl to? Mati božja, kako nobel!
Glej.
Kot iz revije so.
Nisi hotel priti. -Pol ure, in greva.
Nikogar ne poznam. Predstaviti se morava.
Ti ljudje nama ustrezajo.
Hvala.
Vse je lepo, okusno.
Lola, greva. -Ne, Andres.
Ne delaj mi tega.
Kako čudovito!
Oprostite. Prosim?
Čudovito obleko imate. -Hvala.
Morate mi dati ime svoje šivilje.
Šivilje? Ne, sama sem jo sešila.
Pred poroko sem bila šivilja. Šivalka.
Dober okus imate. -Hvala.
Čudovita je. Käthe Bauer, me veseli.
Dolores. Me veseli. Moj mož Andres. Andres!
Me veseli. -Pozdravljeni.
Kdo pa je ta ljubka deklica? -Pozdravi gospo.
Zdravo. -Zdravo.
Jürgen je moj mož. To sta Dolores in Andres.
Andres.
Zdravo, Dolores, Andres. -Zdravo.
Sta prvič na firerjevi obletnici?
Ti norci to proslavljajo vsakega 20. aprila že od...
Sploh se ne spomnim, od kdaj. S čim se ukvarjate?
Policaj sem. -A, poklic prihodnosti!
Jaz sem nepremičninar.
Že deset let sem v tej lepi vasi.
Sprva je bilo težko, toda posel cveti.
Imamo več stanovanjskih zgradb
in se širimo še v Calpe, Alteo in Benidorm.
V tej državi se demokracija krepi.
To je dobro za posel.
Niste nikoli razmišljali o vlaganju?
Ne.
Če se boste lotili tega, vložite v gradbeništvo.
To je najvarnejši posel, vam povem.
Če želite, se obrnite na nas.
Z veseljem vam bomo pomagali. Napredovati moramo.
PROMOSOL Prodaja nepremičnin na Costa Blanci
Samo bedaki zaostanejo.
Kaj je to? Pogreb?
"Alte Kameraden".
Prosim!
Nori Nemec.
Na zdravje!
Greva. -Kaj pa govoriš?
Greva, Lola. -Kje je mala?
Kje je mala?
Ne vem, tu je bila. Miška, kje si?
Hčerka!
Na zdravje!
Je kdo tu? Hčerka!
Hčerka, kaj počneš tu?
To ste vi! Zelo prisrčno hčer imate.
Živjo, očka.
Prisedite.
Paziti moramo na koleno te lepotičke.
Blagi osteomielitis. Spremljati ga je treba.
Hčerka! -Kaj vam je?
Kje si bila? -Skrivnost je rešena.
Gremo, takoj! -Si v redu, Andres?
Kaj ti je?
Kam pa greš?
Colombo! Colombo, si tu?
Colombo! Zbudi se.
Kaj? Koliko je ura?
Ti je znan? Klausov oče.
Gerard Dreyer, snovalec bungalovov.
Diskretni gestapovec.
Med vojno je napredoval
ter postal vodja prevoza SS enot
in desna roka Adolfa Eichmanna,
vodje "dokončne rešitve".
Za več tisoč ljudi je podpisal nalog za deportacijo
v koncentracijska taborišča, da bi jih usmrtili.
V Nürnbergu je bil obsojen na smrt v nenavzočnosti.
Veš, kdo je to?
Samo 25 let je imel. Danes je bil na zabavi.
Vsi ga kličejo Oscar,
toda njegovo pravo ime je Otto Heckel.
Imel je čin SS-Untersturmführer.
Na Nizozemskem so ga obsodili na dosmrtni zapor
zaradi zločinov proti človeštvu.
Bil je vodja Črnih tulipanov, skupine za represijo.
Odgovoren je za usmrtitev več tisoč ljudi v Amsterdamu.
In ta? To je...
Leta že zbiram ta material, si zapisujem
in prepoznavam morilce.
Kaj pa ta? To je...
Tako je. Velika riba. Dr. Aribert Heim.
Kot Josef Mengele, ki je bil zdravnik v Auschwitzu,
je eden od treh najbolj iskanih nacistov.
Dr. Heim je bil zdravnik
v Mauthausnu.
Slovel je po perverznih poskusih,
ki jih je izvajal na taboriščnikih.
Obtožili so ga za umor in mučenje več tisoč ljudi,
predvsem otrok.
Med vojno je bil znan kot dr. Smrt.
Španski taboriščniki pa so ga klicali El Banderillero.
Poglej. V tem članku taboriščnik pojasnjuje,
kako je njega in še 20 drugih Heim zastrupljal tako,
da jim je v srce vbrizgaval bencin.
Očitno se je Heim zabaval
s trpljenjem svojih žrtev.
Kaj boš z vsem tem?
Čakal bom. Do zdaj je bila demokracija le šala.
Prepričevali so nas, da se je vse spremenilo,
vladajo pa isti ljudje.
Do zdaj nismo mogli nič, toda kmalu,
po volitvah, se bo vse spremenilo.
Res se bo. In prišel bo naš čas.
Do takrat lahko samo čakamo.
Čakamo.
KRUH, DELO IN SVOBODA
Misliš, da je dobro, da hčerka tu živi?
Niti pomisli ne na to!
Kaj delaš? Mi poveš, kaj delaš?
Glej me, ko govorim s tabo.
Ne kriči. Z njim bom, dokler ne ozdravi.
In tudi če ne ozdravi.
Nekaj dni me ne bo, hčerka.
Toda zelo te imam rad. Daj mi poljubček.
Kam greš, Andres?
Če boš odšel, se ne vrni več. Andres!
Med ovacijami so razvili
24 zastav držav, ki sodelujejo
na tem prvenstvu.
To je sporočilo miru.
Ne bi šel po cigareto?
Samo eno. -Ne.
Zamenjaj kanal.
Raje gledaš to? Prekleto! Če ne maraš nogometa,
boš moral zapustiti to državo.
Na hodniku ne sme biti toliko ljudi.
Tako je nemogoče delati.
Dober dan. -Oprostita.
Zdravo.
Oprostita, že dneve je tako. Kako ste?
Dobro.
Ta teden sta umrla še dva.
Tudi cigana. Zaradi abstinence.
Današnji si je prerezal žile.
V drugačnih časih
bi rekla, da gre za etnično čiščenje.
Zakaj v tej vasi samo cigani uživajo heroin?
Dajejo jim ga.
Poceni so jim ga prodajali. Preprodajalca ni več.
Zakaj? -Mrtev je. Boada.
Chanta, policaj je.
Daj mi to. Daj!
Pogovorimo se.
O čem? Nič ne vemo.
Pogovorimo se o policaju, ki je umrl.
Nosil vam je heroin.
Ničesar ne vemo.
Nam hočejo naprtiti mrtveca?
Nisem tega rekel. -Nismo tako nori,
da bi ubili policaja.
Bog ne daj.
Bratranec, prihajajo.
Ne smejo, to so naše hiše.
Vidite? Začeli so.
Grozno, gospod.
Vzeli ste nam mladost,
zdaj nas boste še vrgli na cesto.
O bog, kaj bomo zdaj?
Kje bomo živeli? Naša hiša!
Moja hiša, moji otroci.
Kaj bo z nami?
Si v redu? -Ne.
Peljal te bom v bolnišnico.
Pomagali ti bodo.
Minilo je nekaj tednov in Andresa sem videvala pogosteje.
Skoraj vsak dan je obiskal sodelavca.
Več ur je preživel z njim.
Včasih je ostal vso noč.
Nekega popoldneva... Ne vem, kako...
Razumem, toda...
Zdravo, Andres! -Živjo.
Kako si? Boš nocoj pri Juanu?
Ja, kolikor bom lahko. Ni rad sam.
Nihče ni rad sam.
Ne.
Čakaj. Zrak potrebujem.
Bi šla pozneje na pijačo?
Me vabiš na zmenek?
Ko ponoči gledam v nebo, rada razmišljam,
da vidim prihodnost.
Zakaj?
Severnica je 400 svetlobnih let proč.
Tisto, kar zdaj vidiš na njej,
se je tam zgodilo pred davnimi časi.
To je čas, ki ga potrebuje svetloba, da pripotuje do nas.
Ko sem bila otrok, me je oče vozil na ribolov
in mi pripovedoval take stvari. Spominjajo me nanj.
Tudi jaz sem kot otrok rad gledal v nebo.
Res? -Ja. Ure in ure.
Rekli so mi, da so tam moji starši.
Naprezal sem oči, ker sem mislil, da jih bom lahko videl.
So mrtvi?
Nisem jih poznal. Odrasel sem v Paracuellos del Jarami,
v socialni ustanovi. V sirotišnici.
Grozno.
Ni bilo lahko. Toda ne kuham zamere.
Brez njih bi bil nihče.
Izšolali so me.
Šolal sem se za mehanika, nato sem šel v policijo.
Žal mi je.
Gotov ti je bilo težko. Niti predstavljati si ne morem.
Ali na to barkačo pripelješ veliko punc?
Eva. -Kaj je vse to?
Poglej.
"Taboriščnik, ki je preživel injekcije dr. Smrti"
V srce so mu vbrizgali bencin. Se spomniš?
Heimovo najljubše početje.
Ljubi bog, toda...
Vse te barabe so že leta tukaj.
V tej vasi se sončijo. Boada je delal zanje.
V Bilbau je kupoval heroin
in ga prinašal sem ciganom.
Tako je okraj dobil
prosto pot, da poruši hiše revežev
in zgradi naselja, ki jih promovira
ta nepremičninska agencija Promosol.
Veš, kdo stoji za njo? Vsi tile.
Izraelci so prišli po enega od njih.
Gotovo po Heima. On je velika riba.
Nečesa ne razumem.
Česa?
Zakaj so ubili Boado, če je delal zanje?
Rafa! Pusti to in mi pridi pomagat.
Ne dela.
Tako, ja.
Kontrast je bil, ne sijaj, tepci!
Ti imaš sijaj.
Kot opice so. Indijanci iz pragozda.
Manjkata jim le še pihalnik in krilce.
Dajmo, Španija! Zmleli jih bomo.
Dajmo, Španija!
Pojdi gledat tekmo.
Res? Ne boš ostal? -Pojdi.
Hvala.
Ptička mi je povedala, da sprašuješ okrog.
Da vtikaš nos v zaključen primer.
Veš, zakaj to govorim.
Nerad trikrat ponavljam.
Zdaj ti pravim zadnjič.
Pusti to, da ne boš obžaloval.
Ne boš nič rekel?
Ne...
Glej.
Gol.
... spremljamo upor.
Vodi Kamerun po izenačeni tekmi s Perujem.
Sledita Honduras in gostiteljica Španija.
Mislil sem, da ne maraš nogometa.
Si v redu?
Slabša se.
Čakaj. Pomagajte, prosim.
Močno krvavi. Sem! Previdno.
Si v redu? -Počasi.
Vse je v redu.
Hitro po zdravnika! -Že grem.
Zdravnik!
Ne, počakaj.
Hej! -Kam greš?
Si prišel na obisk k očetu? Zakaj ne greš gor?
K nikomur nisem prišel. -Si šel mimo?
Nisem ga prišel obiskat. Strahopetec je in komunist.
Pojma nimaš, kakšnega očeta imaš.
Lahko odidem?
Roko bi dal, da bi lahko govoril s svojim očetom
vsaj pet minut. Poslušaj me.
Lahko grem ali me boš aretiral?
Ne vem. Si kaj zagrešil?
Honduraški vratar je branil.
Videli bomo, kakšne posledice bo imel neodločen rezultat
za špansko moštvo.
Pojdimo v Valencio.
Dober dan. Oglašam se iz El Salera. "Honduraški udarec."
Tak je bil naslov v časopisih po včerajšnjem dogodku
na stadionu Luis Casanova.
Ta honduraški udarec še naprej muči naše moštvo.
Vsi to gledajo.
Zamenjaj kanal.
Ni ravno nevarna.
Toda črna vdova je nekaj drugega.
Bo v redu?
Podobna je navadnemu pajku,
vendar je lahko smrtno nevarna.
Samca ne moremo pokazati.
Po navadi ga samica poje.
Vdova... Vdova!
Colombo! Kje je živel Boada?
Kakšna vdova?
Prekleto! Čez cesto živim.
Kaj bova? -Poiskala bova stanovanje. Rosario Fernandez.
Tu je! Jose Luis Boada, Rosario Fernandez, 4 B.
Greva.
Grem s tabo? -Ja.
Kaj bom rekla? -Pridi.
Pozvoni.
Še enkrat.
Nikogar ni. Kaj pa zdaj?
Vstopila bova.
Kako?
Si se to naučil na akademiji?
Na življenjski fakulteti. Greva.
Odšla je.
Kaj iščeva? -Karkoli.
Nekaj, kar naju bo pripeljalo do nje.
Andres! -Kaj?
Poglej. -Kaj je to?
Fenobarbital v industrijskih količinah.
Močen opijat proti tesnobi in depresiji.
Ta ženska je v slabem stanju. Zasvojena je.
Kjerkoli je, to potrebuje.
Gotovo ima še vedno istega psihiatra.
Potem ga morava najti.
Ja, ampak tukaj ga ni.
Gotovo so jo sprejeli v bolnišnico v Alicanteju.
Tam imajo njene podatke.
Ja, če je pred kratkim dobila recept,
so morda dopolnili njen karton.
Dober zdravnik bi to naredil. Ti bi, ne?
Zelo dobra zdravnica sem.
Greva.
Veliko nadzornih kamer je.
Kako boš vstopil?
Obstaja način, ki včasih vžge, včasih pa tudi ne.
Kakšen?
Kdo je? -Jaz.
Kar naprej.
Sem, prosim.
Meni je všeč. Koliko to stane?
Tu sta, gospa. -Hvala, Victor. Lahko greš.
Vstopita, sedita tja.
Zaposliš čednega majordoma,
nato se izkaže, da je bolj ženstven od Palome San Basilio.
Ponoči ga obiskuje fant in tisto počneta v bazenu.
Kot da ne vem. Vsaj razveseljuje me, ko ju gledam.
Praviš, da si policaj?
Zamenjava vašega pokojnega moža sem.
Vidim, da se je policija močno izboljšala.
Kako vama lahko pomagam?
Veliko ste vložili v varnost.
Koga se bojite? -Tatov.
Ne zaupam ravno policiji.
Vse življenje sem bila s policajem.
Ste vedeli, da je Jose Luis delal za Nemce?
Prepričan sem, da so ga oni ubili.
Pred umorom so ga mučili.
Si tudi ti policajka? Ne bi rekla. Študirala si.
Ko bi vsaj tudi jaz. Toda v mojih časih to ni bilo mogoče.
Niste ravno presenečeni.
Seveda ne. Nič me ne preseneti.
Prej ni bil tak. Toda postal je enak pizdun kot oni.
Ta kraj te spremeni. Boš že videl.
So Nemci tako dobro plačali, da ste si lahko to kupili?
Pustili so nama stanovanje, ja. In tisti debeli...
Tisti Klaus je kupil čudovito zlato uro.
Toda plačevali so slabo.
Za nekoga bi bilo to veliko denarja. Zame ne.
Pijanec je bil in kurbir. In to stane.
Hišo sem kupila s svojimi prihranki.
S tistim, kar sem spravljala pod žimnico.
Je greh, če si želiš boljšega življenja?
Zelo drag je. Posebna Chanelova izdaja.
V Parizu sem ga kupila. Ah, Pariz!
Prelepo mesto. Si že bila tam?
Ne, si pa želim iti.
Všeč vama bo. Trgovine, restavracije, nič ni tako kot...
Kdaj ste bili tam? -Kje?
V Parizu. To lahko preverim.
Pred dvema mesecema sem šla konec tedna nakupovat.
Je tudi to greh?
Colombo.
Ne moreš odnehati? -Kaj?
Primer. Vem, zakaj ne moreš.
Exposito.
Tako so klicali otroke v sirotišnici.
Exposito.
Tam so vam vzeli vse. Priimek, otroštvo.
Nisi neumen, Andres.
Veš, da so tja zapirali otroke komunistov,
ustreljencev, vojnih poražencev.
Veš, da so Nemci enaki gnoji.
Zato ne moreš odnehati.
Vse je tu. Imena, datumi...
Hočem, da ti to narediš.
Kaj?
Naj vsi izvejo.
Ko bodo zmagali socialisti, bo prišel naš trenutek.
Reci, da boš to naredil. Obljubi.
Bom, bom.
Dobro.
"Nagrada tistemu, ki pove, kje je Aribert Heim,
vsakomur, ki ima kakšno sled,
ki bi vodila do aretacije Ariberta Heima."
Pizdun.
Izraeliti, Izraelci,
ali kakorkoli jim že pravijo, so najeli avto
na ime nekega pariškega podjetja s sesalci.
Zadnjič je vdova spet omenjala Pariz.
In ta je rešitev. Preberi.
"Center Wiesenthal bo s 500 000 dolarji nagradil
vsakega, ki priskrbi kakšno sled
do Ariberta Heima."
Vdova se je vrnila iz Pariza še z nečem.
S 70 milijoni, Eva.
Boado se je naveličal opazovati podajanje aktovk,
ne da bi še sam vzel eno.
Tako je bilo.
Nemci so bili prijazni z njim. Stanovanje, ura...
Plačali so mu, ko je preprodajal mamila.
Toda hotel je več. Veliko več.
Zagrozil je, da jih bo izdal Judom.
To je tudi naredil. Zato so ga ubili.
Torej je to to. Primer je končan.
Ne, ni. Ne veva, kdo je storilec.
Veva. Saj si rekel, da so Nemci.
Na koncu je vedno nekdo.
Oseba, ki pritisne na sprožilec.
Ali zapiči injekcijo.
Vse Colombove podatke bom predal Parizu.
Brezplačno, ne kot Boado.
Andres. Bojim se.
Odnehaj, prosim. Poslušaj me.
Nočem te izgubiti.
Ne. Svet je poln majhnih barab,
ki nenehno težijo.
Naporne so, toda privadili se bomo nanje.
Toda to ni vse.
Obstaja še ena vrsta barab.
Velike barabe.
Prišel sem v vas, kjer se večna teh skriva.
Ne nameravam oditi. In nočem biti v bližini.
Andres. -Kaj?
Nič.
Iti moram, čakajo me.
Ostal bom tu.
"To je velika sprememba,
ki jo lahko zapustimo
zanamcem."
Daj mi, na vrsti sem.
Učite se.
Poglejmo fanta.
Da vidim, ali streljaš kot oče.
To je luger. V Stalingradu je bil.
Ne, naj gre on.
Andres? Si tam?
Kolikokrat ti moram reči,
da se reče: K-1, tu centrala?
Dobro.
Kličem K-1. Ponavljam. Kličem K-1. Tu centrala.
Dobro. Tu K-1.
Za Colomba gre. Iz bolnišnice so klicali.
Družini, prijateljem in vsem nam,
ki smo ostali na tem svetu, daj uteho
z besedami vere, dokler ne pride tudi naš čas,
da se znova srečamo z njim.
Ob Tebi, v Tvojem kraljestvu večnem.
V imenu Jezusa Kristusa, našega Gospoda.
Amen. -Pojdite v miru.
Hud udarec, ampak močen si.
Zdaj si glava družine
in moraš paziti na mamo.
Neko nedeljo bom prišel pote in šla bova na korido.
Smrt sodelavca je Andresa zelo prizadela.
Spremenil se je. Obseden je bil s tem primerom.
Začel je iskati sledi, preučevati podrobnosti.
Vse do dneva, ko se je tisto zgodilo.
Bilo je nekega julijskega večera med finalom prvenstva.
Slab finale je bil, ker so nas izločili.
Tekma ni nikogar zanimala. Samo tujce.
Nemci in Italijani so bili blazni.
Prekleto!
Hej, kam greš?
Pri miru bodi!
Tepec, miruj!
Miruj!
Stojta!
Nazaj!
Sem, hitro!
Miruj! -Ne streljajte.
Pri miru sem. -Miruj!
Ven! Rekel sem, da pojdi ven.
Ti, sem. -Ne premikaj se.
Sranje.
Porkamadona.
Jebela!
Prekleti 127! Naj gre v tri krasne.
Jebenti.
Pridi sem.
Pri miru bodi.
Ja, jaz sem bil. Boada ni bil narkoman.
Dali smo mu injekcijo v roko.
Tistega večera sem bil preveč čustven.
Preveč sem hitel.
Doktor mi je potem rekel, da je to treba narediti počasi.
Poglej me, pizdun.
Glej me, hočem videti. Prekleto! Glej me, pizdun.
Reci, da boš to naredil. Obljubi.
Ker boš umrl.
Pripravi se na smrt.
Naj kri tvojih mrtvih umaže vse tvoje bližnje.
Tvoje otroke in njihove otroke.
Reci, da boš to naredil. Obljubi.
Gnida, izdajalec!
Obljubi, da boš to naredil.
Jebenti mater!
Samo dotakni se je, in te ubijem.
Ven.
Ključ! Gremo.
Komunist usrani!
Kaj je bilo?
Ne vem, kako mu je uspelo,
toda Andres ga je takoj pripravil do tega, da je spregovoril.
Priznal je, da je Klaus naročil Boadinov umor.
Plačal mu je z mercedesom.
Vrača se!
Papirji o avtomobilu so bili še v predalu
in na Nemčevo ime.
To je zadostovalo za nalog za aretacijo.
Sranje!
Carlos Dreyer, aretirani ste
zaradi umora Joseja Luisa Boade.
Andres, pravico imam do odvetnika.
Greva.
Jih je ubil? Je rešil primer?
Ne.
Sodili so jim.
Andres je imel zvezane roke,
ker ni imel dokazov.
Zažgali so jih.
Obtožbe proti Klausu in morilcem so zavrgli,
ker so Nemci najeli
najboljšo odvetniško pisarno v Madridu.
Andres je bil sam. Stala sem mu ob strani.
Našla sem mu odvetnika,
starega prijatelja, ki je naredil vse, kar je lahko.
Po sojenju je bil strt, ostal je brez besed.
Ne, prosim. Nima kaj povedati.
Novinarju sem odgovorila na vprašanje.
Zato ste našli ta članek in prišli sem.
Gotovo mu je bilo težko. -Ja.
Seveda je ostal brez službe.
Najhuje mu je bilo, ker je izgubil hčerko,
ki jo je imel neskončno rad.
Žena mu jo je vzela in...
Izginili sta za vedno.
Zmagovalni večer.
Na oknu palače vidite Felipeja Gonzalesa in Alfonsa Guerro,
ki pozdravljata množico, ki je slavila zmago
v različnih delih Madrida do zgodnjih jutranjih ur.
Toda vseeno je bilo v vsem tem tudi nekaj dobrega.
Leta sem razmišljala,
da je bila to majhna Andresova zmaga.
Nemci so začutili nevarnost
in zapustili državo.
Vseeno jih je veliko ostalo.
Včasih še koga srečam v vasi.
Kaj je bilo z vami in Andresom?
Življenje naju je ločilo.
Po sojenju sem ga videla enkrat.
Ne spomnim se najbolje.
Ne spomnim se tistega poletja.
Ja, socialisti so zmagali na volitvah.
Prišla je tranzicija. Vsi so govorili o njej.
Iskreno vam povem,
da ne vem, kaj se je od takrat spremenilo.
Za vas se gotovo je.
Kmalu ste postali vodja pulmologije
v bolnici v Alicanteju,
nekaj let pozneje pa direktorica bolnišnice.
Čaja je zmanjkalo. Pogrejem še vode?
Ne, hvala, grem.
Še pred nočjo bi bila rada v Madridu.
Zelo sem hvaležna,
da ste mi vse to povedali. Zgodba je neverjetna.
Andres je bil gotovo nekaj posebnega.
Saj še živi. Ostal je v Denii.
Vsa vas ga pozna. V pristanišču živi.
Ukvarja se z motorji za čolne.
"Volite Rafaela Diaza. Vedno za Španijo."
Andres?
Ja, jaz sem. Samo trenutek.
Želite?
Živjo, očka.
"Vsako drugo ali tretjo generacijo, ko spomin zbledi
in izginejo zadnje priče pokolov,
se razum pomrači in začnejo drugi ljudje širiti zlo." Olivier Guez
MEDIATRANSLATIONS