Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Stigli ste na odredište.
Ćao.
Ćao. Eva Vidal? Doktorka Eva Vidal?
Da. Ako želiš promenu društva,
znaj da mi je dojadilo.
Ne. Izvinite. Ja sam novinarka.
Hoću da popričamo.
Tražila sam vas u bolnici u Alikanteu. Nisu mi dali podatke.
Dobila sam ih u Lekarskoj komori.
Radim za internet novine "El Universal". Poznajete ih?
Ne koristim često internet.
A otkako sam se povukla, još manje.
Zašto bi me novinarka tražila?
Radim reportažu o nečemu u Deniji,
1980-ih.
Videla sam vaše ime u članku iz tog vremena.
Manju kolumnu u dnevniku "Informasion".
Pogledajte.
Vaše ime je uz policajčevo.
Zanimalo bi me jeste li ga poznavali.
Zvao se Andres Ekspozito.
Inspirisano stvarnim događajima
ZAMENA
Andrese? Andrese!
Ona dvojica ne mogu da utišaju ono?
Ne razumem. Dva sata nas mrcvare.
Uradi nešto. -Šta?
Ne znam. Učini nešto.
Hvala bogu! Kakva milina!
Šta si im rekao?
Ništa.
Vidi, tata! Ovo El naranhito!
Bože, kako smrdi. Ovo je svinjac.
Jesi li video kako ovo izgleda?
A dnevni boravak... Ako se tako može nazvati.
Vidi! Pogled na more!
Moraš da budeš hrabar, Andrese! Moraš da imaš hrabrost.
Rekla sam da ne plaćamo unapred.
Koliko puta sam rekla?
Kćeri, prestani.
Oprezno s kolenom.
Boli te?
Tata, želim na plažu. -Ne može.
Voda je još hladna. Ali ako budeš dobra,
u nedelju idemo da se igramo peskom. Hoćeš?
Uskoro dolaze momci za selidbe. Treba platiti.
Kuda ćeš? -Na posao.
Hvala. Zdravo. -Zdravo.
Ako niste doneli dve slike i krštenicu...
Inspektor me čeka da me vrati na posao.
Ja sam Mari Karmen. Zovi me Marika.
Ovuda.
Da ti donesem nešto?
Kafu? Uvek donesem nešto u šest.
Savršeno. -Bezkofeinsku? S mlekom?
Duplu, bez šećera.
Kao Hoze Luis. Do kraja desno.
Da?
Ja sam Andres, zamena.
Andres Ekspozito. -Samo Andres.
Dobro. U redu, Andrese.
Huan Bofil.
Dobro, uđimo.
Šef te čeka. Tamo je.
On je novi. Sad je došao.
Gospodine.
Kako ste putovali? -Dobro, vrlo mirno.
Dobro. Počećeš kao madam.
Ovaj će te gnjaviti.
Pomalo karakterističan, ali dobar policajac.
Vidi ti njega! Lane 136 hapšenja.
Nije kao ti. Lane mi je doveo tri.
Jednog jer viče na ulici. A bio je plinar.
Dobro, idem.
Kolombo, reci mu gde mu je mesto. U uputi ga.
Nije zabavno kao u Madridu.
Ovde ćeš se dosađivati. Srećno!
Dobro. Barem neka korist od mene.
Makar kao loš primer. Ovo će biti tvoj sto.
Oslovio te Kolombo.
Da, tako me zove jer sam uvek neuredan.
Bićemo tandem.
Ujutro ovde ili u baru na ćošku.
Od devet do dva. Popodne, papirolgoija.
Ne idete u patrole?
Idemo, ali ne često. Ovde se nikad ništa ne događa.
Ovo je Hoze Luis? -Našli su ga mrtvog.
Šta mu se dogodilo? -Ubodne rane na rukama.
Droga? Inspektor? -To je već prošlost.
Vozi prema moru. Kad god možemo,
moramo da odemo do Nemaca.
Ovde. Stani.
Šta ćemo ovde? -Ništa.
Kako ništa? -Nadziraćemo.
Šta? -Inspektorova naredba!
Ne vidim. Zatvori! Pogledaćeš drugi put.
"Guten Tag".
Moramo dugo da budemo ovde? -Ne, nekoliko sati.
Prijatelji, vidimo se dogodine.
Šta je ovo?
Ide ovamo. -Smiri se.
Srećan put. Doviđenja.
Dobar dan, inspektore. On je novi?
On je novi. Andres Ekspozito.
Andres. Klaus.
Klaus Drejer. Andrese, dobro došao u naš mali raj.
Žao nam je zbog tvog prethodnika.
Ako ti treba nešto, samo potraži. Dobro?
Srećno i hvala.
Zahvalio nam je. -Idemo! Dosta je bilo.
Zaspala je.
Nije ti hladno? Kuća je hladna.
Kakva vlaga, zaboga!
Ne znam hoću li se navići.
Dođi. -Ne, ne, ne.
Dođi. -Ne, crkla sam.
U ponedeljak moramo da tražimo školu za septembar.
Moramo da vidimo koji će lekar lečiti malu.
Možda nam se posreći. Jadnica!
Danas je rekla da je opet boli. Baš je hladno.
Tata, vidi kulu! -Bravo.
Zovi centralu da proverimo registraciju.
Da, jasno. Za kad? -Odmah.
Imaš je? -Da.
Zdravi, Alberto iz stanice Denija.
Da, molim vas Madrid. Odeljenje za registracije.
Hitno je. Hvala. Da, sačekaću.
Mislio sam da ste s Kolombom.
Nedelja je. Šta je? -Ništa. Znate kakav je!
Molim? -Nekad vikendom ide sam u patrolu.
Maksimalna kazna od 30 godina za tri glavna osumnjičena:
general Milan Del Boš, general Armada Komins
i pukovnik Tehero Molina.
Dakle, ovim se baviš preko vikenda.
Nemam ništa bolje.
Grb Vrhovnog veća
vojnog pravosuđa,
s vojnim simbolima...
Da ne piješ previše za svoje godine?
Da ne pušiš previše za svoje godine?
Pre neki dan sam video sumnjiv par.
Lovili su ribu. Pravili su se da me ne vide.
Danas su bili zajedno u fordu fiesti.
Zapisao sam registraciju. Auto je iznajmljen.
Ugovor je na ime firme koja se bavi
prodajom usisavača u Parizu. Je li ti poznato?
Javio si? -Nije bilo nikoga.
Nisu izgledali obično.
Mislim da je vreme
da saznaš kako ovo funkcioniše.
Nismo ovde da nadziremo Nemce.
Štitimo Nemce.
Šalju nas da vide je li sve u redu.
Mi smo njihovi psi čuvari. Eto, to smo.
Opet oni.
Šta radiš? Hej!
Hej, samo malo!
Stoj!
Napolje iz auta! Izađite iz auta!
Pokrivaj me. Idem po nju.
Bože! -Dobro si?
Jesam. Ne brini. Idi, idi! Dođavola!
Miruj, dođavola. -Pseto! Izdajniče!
Mir, dođavola!
Gadiš mi se. Niko nije tako podao.
Neka krv tvojih mrtvih okalja sve tvoje.
Tvoju decu i decu tvoje dece.
Hej! -Šta?
Šta je? Šta? O, hvala bogu!
Stranci su. Odveli su ih u Madrid.
U džepu sakoa imam vatru.
Obavestio si porodicu? -Koga?
Tvoju ženu.
Razveli smo se pre 5 godina.
Žao mi je. -Nema potrebe.
Ovo mi je najbolji potez u životu.
Ne bi trebalo da pušiš. Pogotovo ovde.
Dobro jutro. -Ćao, doktore.
Ne, ja sam doktorka.
Oni su još studenti. Izvolite.
Nikad nisu videli ranu od metka. Oduševljeni su.
Žao mi je. -Nema veze, navikla sam.
Huane, ostaćeš još nekoliko dana
da bismo odradili analize. Jesi li razumeo?
Dobro. Pucali su mi u nogu, a ne u glavu.
Vi ste rodbina? -Ne, kolega.
Isto policajac?
Huane, posetiće te neki rođak?
Neće. -Ne brini.
Dođavola! Boli. Da, to je prostrelna rana.
Jutros vas je došlo četvoro.
Je li ozbiljno? Moći će da hoda?
Stopalo će se oporaviti za koju nedelju.
Metak je prošao kroz rist.
Snimila sam mu abdomen. Pluća su grozna.
Dugo nisam videla takva. Nastaviću s analizama.
Neka ostane ovde. -Dobro. Hvala.
Novi ste? -Jesam. Menjam inspektora Boadu.
Zna se ko je to uradio? -Molim?
Ništa. -O čemu govorite?
Forenzičar je došao iz Valensije kad je telo već bilo u Alikanteu.
Zvali su me ranije, ali samo da potvrde smrt.
Ovo na ruci su ubodne rane. Samo nam je ovo trebalo!
Sramota! Baš sramota!
Šefe, da počnem da ispitujem...
Ne. Brzo završite sve i idite kućama.
Ako se za ovo sazna, biće sranja nedeljama.
Shvatila sam da su to sveže rane.
Verovatno napravljene nekoliko trenutaka nakon smrti.
Rekla sam to vašim kolegama.
Tragovi igle kod narkomana
uvek ostave upale, kraste ili čireve.
Ove su bile čiste.
Sigurno? -Da.
Analizu krvi je obavio forenzičar iz Valensije.
Nisam videla, ali zaklela bih se da se nije bockao.
Ni zbog vakcine.
Slučaj je završen. Beleži se kao narkomanski.
Da, znam. Ali postoji još nešto.
Dok sam pregledala telo, našla sam još jedan ubod.
Veći i dublji. Pravo u srce.
Kako je?
Dobro. Za nekoliko nedelja će hodati.
Hvala bogu.
Inspektor je ovde? -U radnoj sobi.
Ne u toj. U drugoj.
Kako si? -Dobro.
Dobar dan. Gospodine...
Bravo za španskog toreadora!
Juče je doveo dva naoružana lopova.
Hrabar je! A nije kao onaj drugi, socijalista!
Njemu je upucano stopalo.
Nije on kriv.
Gluposti! -Razgovarao bih s vama.
Dođi. Rafa, rundu za sve zbog matadora!
Živela španska furija!
Videli ste ovo?
Juče, kad se sve završilo, pojavila su se dva novinara.
A ovde ništa ne piše.
Izraeliti. Ili Izraelci, kako se već kaže!
To je nešto što samo mi znamo.
Zar ne?
Šta će biti s njima?
To se vodi iz Madrida.
Ne tiče se ni tebe ni mene.
Imaš muda.
Dobro si počeo, Ekspozito.
Ovakvi nam sada trebaju,
više nego ikad.
Razgovarao sam s Valensijom. Već spominju tvoje unapređenje.
Ako tako nastaviš, bićeš prvorazredni inspektor,
najmlađi u regiji.
Dođavola, kasnim. Hej, da vidimo!
Nazdravimo svi španskoj policiji
zbog ovog čoveka i zbog Huana Gomeza Gonzalesa.
Živeli!
Hajde, zdravo.
Ovo kuća časti.
Živela Španija! -Živela.
Ćao. -Vidimo se.
Živela Španija. Kakve šonje! Živela Španija!
Kako je? -Imao je sreće.
Metak je prošao kroz stopalo.
Sva sreća.
Idemo.
Andrese! Spakovala sam Boadine stvari u ovu kutiju.
Nije bilo mnogo. Novinari su ih uzeli, naravno.
Ali ima zanimljivih stvari. Htela sam da odnesem udovici,
ali rekli su da bacim sve. Ako ti treba nešto...
Zadrži ga.
Uvek se igrao s njim.
Imao je svoje stvarčice, kao svi.
A ovi upaljači?
Uzmi jedan. -Ne pušim.
U onom ormaru je još uvek Boadin dosije.
Mogli bi da dođu i odnesu ga.
Hoze Luis je bio dobričina. Kad je došao, imao je nade.
Kao svi.
Život će te polako ubiti, a ti nećeš to shvatiti.
Ne daj da te ovo mesto promeni kao nas.
Ovde smo zbog posla, dođavola!
Ona žena, Marika. U kakvom je odnosu bila s Boadom?
Nekad davno ju je kresao. To svi znaju.
Primer... Bili su...
Da. Da, sad je došao. Da, daću vam ga.
Nema na čemu. Vaša žena. Srećna je.
Dođi! -Šta ćemo ovde?
Ćuti i videćeš! Ovamo! Brzo!
Šta je to? -Naša nova kuća, ljubavi.
Sto kvadrata, kamin. Imamo kamin!
Dva kupatila, kuhinja je opremljena.
Zajednički bazen, garažno mesto. Vidi pogled!
Nasmeši se malo. Raduj se.
Terasa! Dođi. Majko moja, kakav pogled!
Mala se raduje. Zar ne, mala?
Tata, ima vrteške, bazen i vide se talasi.
Koliko košta? -Ništa.
Kako ništa? -Vidi...
Platili bismo kao tamo gde smo bili pre.
Ni pezetu više.
Zahvaljujući tvom prijatelju Klausu.
I režije su uključene.
Kakav Klaus? -Tvoj prijatelj, Nemac.
Kaže da je vlasnik agencije njegov prijatelj.
Ovo je zahvalnost
za sve što si juče uradio.
Govorio je o tebi kao o svom junaku.
Mi smo mirna zajednica.
Ljudi samo žele da provedu poslednje dane u miru.
To je on? -Da, junak.
Da. Andres. -Super!
Moj otac je izgradio ovaj hotel pre 30 godina.
Bio je njegov san. Idem njegovim stopama.
Ćao, Klause. -Ćao. Pobeđuješ?
Tvoja zemlja nam poklanja sunce.
Ovde smo da bismo uživali, ne želimo da smetamo.
Ono sa stanom je sitnica.
Kad sam video tvoju kuću...
Ne mogu da dopustim da hrabar čovek živi tako.
Hvala. Ali...
Prijatelji! Idemo na rakiju u njegovo ime.
Popijmo rakiju u tvoje ime.
Dobro došli! Izvolite...
I to nije sve.
Ovo je za tebe.
Uzmi.
Nećeš da otvoriš? Suvenir. -Ne mogu da uzmem.
Možeš.
Uspomena za ono što si uradio. Kao odlikovanje.
Imamo gosta.
Policajac koji je uhapsio jučerašnja pseta,
g. doktore.
Čast mi je da vas pozdravim. Sedite.
Sviđa vam se sat?
Da. Nemački je? -Pita je li nemački.
Ne, švajcarski.
U ovom i čokoladi ih još nismo nadmašili.
Ko će pobediti? -Na izborima?
Ne, nas politika ne zanima.
Španija ima sjajan tim.
S mnogo karaktera, ali to nije dovoljno.
MI imamo sistem i disciplinu igre.
To je važno.
A, da! Imamo i Gehajme Vafe.
Tajno oružje.
Imamo tajno oružje. Karl-Hajnca Rumenigea.
Da, Nemačka! Prijatelji, rakija za sve.
Za Nemačku! -Prijatelji, za Nemačku!
Za Nemačku!
Živeli. -Živeli.
U 12 sati, terapija.
Jer, čini se, pomaže.
U 15 sati bih pokušala s kortizonom
i bronhodilatatorima.
Zdravo. -Čekajte, molim.
I reći ćete mi. Hvala.
Inspektore. -Za sad sam niži inspektor.
Zanimljivo, uvek se zbunimo.
Ja sam se samo zbunio s osobom. Oprostite.
Vidim da ste glavni ovde.
Da, doktorka sam, ali sam nebitna.
Zdravo, doktorka. -Zamena sam, kao vi.
Menjam nekog ko je mesecima na bolovanju.
Ženi
i radničkoj klasi nije lako da bude glavna.
Razgovarao bih s vama.
Imam pristup kopiji forenzičkog izveštaja o Boadi.
Imali ste pravo. U krvi nije bilo droge.
Samo alkohol, parafin, benzen, metanol, olovo...
Olovo? To je benzin.
Benzin? -Da.
Zašto mislite da bi sebi ubrizgao benzin?
Ovo...
Niko zdravog razuma ne bi sebi ubrizgao benzin.
Smrt bi odmah nastupila.
Patnja bi bila grozna.
Shvatam. Hvala.
Andrese! Mogu da te zovem tako?
Da.
Zamolila bih te nešto lično.
Nešto što ne obuhvata tvoje policijske nadležnosti.
Ako me odbiješ, shvatiću.
Ponovila sam analize tvog kolege.
I nimalo ne sumnjam.
Bolest se brzo proširila.
Kakva bolest? -Terminalni rak.
Slobodno? -Da, izvolite.
Šta je?
Prvi put sam videla Andresa tako jadnog.
Zaista.
Huane, reći ćemo ti nešto važno.
Ovih dana si bio u bolnici
i radila sam analize.
Bio je stidljiv i blesav.
Našli smo tumor u levom plućnom krilu.
Došla sam da kažem...
Onog dana kad sam morala da kažem dijagnozu kolegi...
Tog dana sam shvatila da nije kao ostali.
Ne znam zašto,
ali osetila sam u njemu ogromnu tugu.
Osećao je tuđe tuge kao svoje.
Govorim ti to. Ne znam zanima li te to.
Baš sam te uvalila u nevolju.
Ne, sve me zanima.
Uvek je dobro otelotvoriti protagoniste
radi dobre priče.
Drago mi je da pomaže.
Šećer? -Ne, bez ičega.
Prošla su dva dana i pustila sam Huana kući.
Nije imalo smisla da ostane u bolnici.
Više ništa nismo mogli.
Uvek sam smatrala da terminalni pacijenti
treba da provedu poslednje dane dostojanstveno.
Kolombo, živ si? -Kolombo! Kako si?
Bolje. Pustili su me.
Bar ću odahnuti. Šta ti radiš?
Danima sam hteo da ga dohvatim. Promenio sam karburator.
I očistio cilindre.
Dodao sam turbo, vidi.
Doda kiseonik mešavini kad treba.
Auto ide brže.
To je trik iz Madrida.
Trebalo je da budeš mehaničar. Više novca i mira.
Malo je nedostajalo!
Objasnićeš mi kako je moguće
da je ova kanta prešla samo 90 km.
Auto je u groznom stanju. Ima barem 600 000 km.
Obišao si svet?
Nisam napustio selo. Ne volim da vozim.
Je li ga još neko vozio?
Niko. Boada i ja smo ga prvi vozili. Niko drugi.
Da ga operem? Ovako ne možete ništa.
Venansio, je li Boada često
uzimao auto na svoju ruku?
Jednom mesečno je nestajao na tri dana.
Mislio sam da znaš.
Prvi put čujem. -Kuda je išao?
Ne znam.
Da vidim. -Da vidim.
Boada je imao takav. -I ja i celo selo.
Često ideš u "Čarli"?
Kad god mogu. Koliko plata izdrži.
Ali manje nego Boada. Pokoj mu duši.
Boada je stalno bio tamo. To mu je bila druga kuća.
Nisam išao s njim. U poslednje vreme nije bilo lako.
Znaš šta? Već dugo nisam izašao.
Šta radiš popodne? Imaš plan? -Ja?
Da, dogovorio sam se s Barbarom Rej.
Ćao, srce.
Pivo. -A ovaj slatkiš?
Budi pristojnija,
da ti ovaj slatkiš ne zatvori ovu farmu.
Dobro, policajče.
Malo se i smej u životu!
Sipaj mu konjak.
Pića...
I kusur.
Šta je ovo?
Mito. Sigurno je podmazivala Boadu i želi da nastavi.
Pitali bismo te nešto o... Boadi.
O mrtvom? Nismo mnogo razgovarali.
Koliko treba. Poslednje godine je bio s Mirijam.
Bili su kao prst i nokat, shvataš.
Da je pozovem?
Ćao, dušo. -Ćao.
Rekli su da želiš da razgovaraš.
Ne, ne. On, on. -Idite gore. Kuća časti.
Sladak si. Dođi, zabavićemo se.
Samo želim da razgovaramo.
Da, razgovaraćemo.
Doneo si mi poklone? -Kakve?
Hoze Luis mi ih je donosio.
Čarobni prah. -Drogu?
Drogu...
Mislim da imam nešto ovde...
Evo. Šta radiš? Ja se ne bodem.
Misliš da sam luda? Samo kroz nos. Malčice.
Ovo će te opustiti. Nekako si napet.
Šta radiš?
Odgovori mi na pitanje.
Gade!
Videćeš. Grozno je biti bez papira.
Pogotovo u ovim vremenima.
Kurvin sine!
Čuj! Boada je ovo konzumirao?
Kad je bio,
uzimao je tablete i mnogo pića.
Ali drogu nije dirao.
Vidi. Poznaješ ovu dvojicu s njim? Pogledaj.
Nemam pojma. To je Bilbao. Trg San Hoze.
Radila sam tu dve godine, kad sam bila mlada.
On je često išao u Bilbao.
Odatle je donosio marihuanu. Znaš kako znam?
Kad bi se vratio, doneo bi mi poklone.
Prodavao je?
Ne. Samo je meni davao. Malčice.
Kako znaš?
Poljubi me kao svoju devojku
i odaću ti tajnu.
Predlažem nešto drugo.
Odaj mi tajnu i vratiću ti ličnu kartu.
Rekao je da je to đubre samo za Cigane.
Za Cigane? -Samo za njih.
Sigurno? -Da.
Ono što je ranije rekla madam...
Ono o čašćenju. Još važi?
Naravno.
Ne pitam za sebe, nego za prijatelja.
Andrese! Imam okrepljenje.
"Subota uveče... Mama kaže: Dođi, ostani.
Subota uveče, neću ostati..."
Dobar dan, inspektori. Otkud vi?
Veselite nacionalnu policiju.
Pozdravljam španskog gospodina.
Živela Španija! -Živela.
Živela!
Šta radiš ovde? -Ništa. A ti?
Radim. -Da.
Kako stopalo, inspektore?
Znajte, meci se ispaljuju, a ne šutiraju.
Moje poštovanje.
Odakle ga znaš? -To mi je sin.
Pomozi mi ovde. Pomozi... Tako!
Oprez.
Polako. Evo! Ukrcaj se.
Dođi.
Gde je?
Stvarno ovde živiš?
Ovde!
Ovde je! Izvoli.
Dobro došao na Albatros.
Kolombo?
Znaš li je li Boada imao nešto s ETA-om?
Šta pričaš!
Imao je drogu iz Bilbaoa. Znaš to?
Radio je u Bilbau pre dolaska ovamo.
Ta slika je otad.
Tamo je imao prijatelje, ali ništa više.
ETA! Boadi ti ratovi nisu oduzimali san. Boada...
Evo ti.
Znaš šta? Znam zašto sam dobio to sranje.
Znam zašto to imam. -Pušiš kao Turčin.
Ðavola! Jer mnogo toga prećutkujem.
Jer si glup.
Jer slušam, jer pomažem da sakriju đubre
i samo spustim glavu.
To ostaje u tebi.
S vremenom, truneš iznutra.
Moram da idem.
Ne bi trebalo da nosiš taj sat. Ti ne.
Gde si bio? Zabrinula sam se.
Opet si pijan. Fuj!
Došla je pozivnica od prijatelja. Nemci.
Nemam šta da obučem.
Ima još mesec dana. Smisliću nešto.
Lola.
Klaus Drejer, direktor "Drejer Bungalova"
poziva vas na godišnju prolećnu zabavu.
Očekujemo vas!"
Dobro veče, drago nam je što ste došli.
Hvala.
Jesi li video sve ovo? Majko moja, kakva otmenost!
Vidi!
Kao iz časopisa su!
Nisi hteo da dođeš. -Pola sata i idemo.
Ne poznajem nikog ovde. Moramo da se upoznamo.
Ovi ljudi nam odgovaraju.
Hvala.
Lepo je. Kakav ukus!
Lola, idemo. -Ne, Andrese.
Ne radi mi to.
Bože, prelepo!
Oprostite. Molim?
Imate prelepu haljinu. -Hvala.
Daćete mi ime svoje krojačice.
Krojačice? Ne, ja sam je sašila.
Pre udaje sam bila krojačica. Mala krojačica.
Imate ukusa. -Hvala.
Prelepa je. Kete Bauer, drago mi je.
Ja sam Dolores. Drago mi je. Moj muž Andres. Andres!
Drago mi je. -Zdravo.
A ko je ova lepa devojčica? -Pozdravi gospođu.
Ćao. -Ćao.
Jirgen je moj muž. Ovo su Dolores i... Andres.
Andres.
Ćao, Dolores. Ćao, Andrese. -Ćao.
Ovo je prva Firerova godišnjica na koju ste došli?
Ovi ludaci to slave svakog 20. aprila već od...
I ne pamtim! Čime se bavite?
Policajac sam. -A, zanimanje budućnosti!
Ja sam iz sveta nekretnina.
Ovde sam 10 godina. U ovom lepom selu.
Isprva je bilo teško, ali posao dobro ide.
Već imamo više zgrada sa stanovima
i širimo se na Kalpe, Alteu i Benidorm.
U ovoj zemlji, demokratija postaje snažna.
To je dobro za poslove, Andrese.
Nikad niste razmišljali o ulaganju?
Ne.
Ako se upustite u to, krenite u građevinarstvo.
To je najsigurniji posao, ja vam kažem.
Ako želite, obratite nam se.
Pomoći ćemo vam drage volje. Moramo napred.
"PROMOSOL. Prodaja nekretnina na Kosta Blanki."
Samo budale ostaju pozadi.
Šta je ovo? Sahrana?
"Alte Kameraden". -"Alte Kameraden".
Molim vas!
Ludi Nemac!
Živeli!
Idemo. -Šta pričaš!
Idemo, Lola. -Gde je mala?
Gde je mala?
Ne znam, bila je ovde. Dušo, gde si?
Ćerko!
Živeli!
Ćao. Ćerko!
Ćerko! Šta radiš ovde?
A, to ste vi! Imate simpatičnu ćerku.
Ćao, tata.
Sedite s nama.
Moramo da pazimo koleno ove lepe devojčice.
Blagi osteomijelitis. Moramo da ga pratimo.
Ćerko. -Šta ti je?
Bože, gde si bila, dete? -Misterija je rešena.
Idemo! Odmah. -Jesi li dobro, Andrese?
Šta ti je?
Šta? Kuda ideš?
Kolombo! Kolombo? Kolombo, jesi li tu?
Kolombo! Probudi se.
Šta, koliko je sati?
Je li ti poznat? Klausov otac.
Gerhard Drejer, osnivač bungalova.
Diskretni Gestapovac.
Tokom rata je napredovao
i postao šef transporta SS trupa
i desna ruka Adolfa Ajhmana,
vrhovnog egzekutora takozvanog Konačnog rešenja.
Potpisao je deportacije hiljade ljudi
u konclogore kako bi ih ubili.
Osuđen je u odsustvu u Nirnbergu.
A poznaješ li njega?
Imao je samo 25 godina. Bio je danas na zabavi.
Svi ga zovu Oskar,
ali pravo ime mu je Oto Hekel.
Bio je unteršturmfirer SS trupa,
osuđen je u Holandiji na doživotnu robiju
zbog zločina protiv čovečanstva.
Bio je vođa Crnih lala, represione grupe.
Odgovoran je za streljanje na hiljade ljudi u Amsterdamu.
A ovaj? To je...
Godinama skupljam ovaj materijal i sve zapisujem,
identifikujem ubice.
A ovaj? To je...
Bingo! Velika riba. Dr Aribert Hejm.
Lekar u Aušvicu kao Jozef Mengele.
Jedan od trojice najtraženijih nacista.
Dr Hejm je bio lekar
u logoru Mathauzen.
Bio je poznat po uvrnutim eksperimentima
u kojima su mu ljudi bili pokusni kunići.
Optužen je za ubistvo i mučenje na hiljade osoba,
posebno dece.
Tokom rata je bio poznat kao Dr Smrt.
A španski zatvorenici su ga zvali El Banderiljero.
Vidi. U ovom članku, logoraš objašnjava
kako je njega i 20 zatvorenika Hejm trovao
injekcijama s benzinom koje su ubrizgavane u srce.
Čini se da se Hejm zabavljao
patnjom svojih žrtava.
Šta ćeš sa svim ovime?
Da čekam. Do sad je demokratija bila šala.
Uveravali su nas da se sve promenilo,
ali vladaju isti.
Do sad nije bilo ničeg. Ali uskoro,
nakon izbora, sve će se promeniti.
Zaista će se promeniti. Kucnuće naš čas.
Do tada samo možemo samo jedno: da čekamo.
Da čekamo.
HLEB, RAD I SLOBODA
Misliš da bi bilo dobro da mala ovde živi?
Da ti nije palo na pamet!
Šta radiš? Sme li se znati šta radiš?
Gledaj me dok ti govorim.
Ne viči. Biću s njim dok ne ozdravi.
A i ako ne ozdravi.
Mala, neće me biti nekoliko dana.
Ali jako te volim. Poljubi me.
Kuda ćeš? Andrese, kuda ćeš?
Ako izađeš, nemoj se više vraćati. Andrese!
"Usred ovih ovacija, radijalno su razmotali
24 zastave koje predstavljaju 24 zemlje učesnice
na ovom šampionatu.
Ovo je poruka mira."
Siđi po cigaretu.
Samo jednu. -Ne.
Promeni kanal.
"Ovo društvo je naglo..."
Draže ti je ovo? Dođavola! Moraš da napustiš zemlju
ako ne voliš fudbal.
U hodniku ne sme da bude toliko ljudi.
Ne može da se radi!
Dobar dan. -Izvinite. Zdravo.
Zdravo.
Izvinite, ovako je danima. Kako si?
Dobro...
Ove nedelje su umrla još dvojica.
Takođe Cigani. Zbog apstinencije.
Današnji je presekao vene.
Da nismo ovde,
rekla bih da je to etničko čišćenje.
Zašto samo Cigani konzumiraju heroin u ovom selu?
Poklanjaju im ga.
Prodavali su ga jeftino. Onaj ko je to radio više nije tu.
Zašto? -Jer je mrtav. Boada.
Ćanta, policajac.
Daj mi to. Daj!
Razgovarajmo.
O čemu, ako ništa ne znamo?
Razgovarajmo o policajcu koji je ovde umro.
Nosio vam je heroin.
Ne znamo ništa. Šta je?
Žele da nam prikače mrtvaca?
Nisam to rekao. -Nismo tako ludi
da ubijemo policajca.
Bože sačuvaj!
Rođače, dolaze.
Ne smeju, to su naše kuće.
Vidite? Počeli su.
Strašno, gospodine!
Ubili ste našu mladost,
a sada ćete nas izbaciti iz kuća.
Bože, šta ćemo sad?
Gde ćemo živeti? Naša kuća!
Moja kuća, moja deca.
Šta ćemo mi? Bože!
Dobro si? -Loše sam.
Idemo u auto. Vozim te u bolnicu.
Daće ti nešto.
Prošlo je nekoliko nedelja i češće sam viđala Andresa.
Takoreći je svakodnevno posećivao kolegu
i satima sam bila s njim.
Nekad je ostajao cele noći.
Jedno popodne, ne znam kako...
Razumem, ali...
Hej, Andrese! -Ćao.
Kako si? Bićeš noćas uz Huana?
Da. Koliko mogu. Ne voli da bude sam.
Dobro. Niko ne voli da bude sam.
Niko.
Hej! Treba mi malo vazduha.
Jesi li posle za piće?
Zoveš me na izlazak?
Volim da mislim da kada noću gledam nebo,
vidim prošlost.
Zašto?
Polarna zvezda je 400 svetlosnih godina odavde.
Ovo što sada vidiš na njoj,
to se tamo dogodilo pre mnogo godina.
To je vreme koje je potrebno da svetlost dopre do nas.
Kad sam bila dete, tata me je vodio u ribolov
i govorio mi te stvari. Sećam se njega.
I ja sam kao dete voleo da gledam nebo.
Je li? -Da. Satima sam bio zadubljen.
Rekli su da su moji roditelji tamo.
Naprezao sam se jer sam mislio da bih mogao da ih vidim.
Mrtvi su?
Nikad ih nisam upoznao. Odrastao sam u Parakueljosu,
u socijalnoj ustanovi. U sirotištu.
Strašno.
Nije bilo lako. Ali nisam zlopamtilo.
Bez njih bih bio bio niko.
Obrazovali su me.
Završio sam mašinstvo, a onda sam ušao u policiju.
Žao mi je.
Sigurno je bilo teško. Ne mogu ni da zamislim.
Dovodiš mnoge devojke na ovaj jadni brodić?
Eva! -Šta je sve ovo?
Vidi.
Logoraš koji je preživeo injekcije dr Smrti.
Benzin ubrizgan u srce. Sećaš se?
Hejmova omiljena aktivnost.
Bože. Ali...
Svi ovi kurvini sinovi godinama su ovde.
U ovom selu, sunčaju se. Boada je radio za njih.
Nabavljao je heroin u Bilbau
i donosio ga ovamo Ciganima.
Tako je uprava
imala slobodan put da sruši sirotinjske kuće
i gradi naselja koja promoviše
ova agencija za nekretnine. Promosol.
Znaš ko stoji iza te firme? Svi oni.
Izraelci su došli po jednog od njih.
Po Hejma, sigurno. On je velika riba.
Ali jedno ne razumem.
Šta?
Zašto su ubili Boadu ako je radio za njih?
Rafa! Pusti to i dođi da pomogneš!
Ne radi.
Evo, evo.
Bio je to kontrast, a ne sjaj, budale!
Ti imaš sjaj. -Gle, gle.
Kao majmuni su. Indijanci iz prašume.
Samo im još fale duvaljke i suknje.
Napred, Španija! Poješćemo ih.
Napred, Španija!
Gledaj utakmicu.
Da? Nećeš da ostaneš? -Idi.
Hvala.
Ptičica mi je rekla da se raspituješ.
Guraš nos u završeni slučaj.
Znaš zašto to kažem.
Ne volim triput da ponavljam.
Govorim ti poslednji put.
Okani se toga da se ne bi kajao.
Nećeš ništa da kažeš?
Ne...
Gledaj!
Gol!
...pratimo pobunu.
Prvi je Kamerun nakon izjednačene utakmice s Peruom,
nakon Hondurasa i domaćina Španije."
Mislio sam da ne voliš fudbal.
Jesi li dobro?
Ovo se pogoršava.
Čekaj! Pomozite, molim vas.
Obilno krvari. Ovamo. Oprez!
Jesi li dobro? -Samo polako.
Sve je u redu.
Brzo po doktora! -Idem.
Doktore!
Ne, stani.
Mir. -Kuda ćeš?
Došao si da vidiš oca? Zašto ne odeš gore?
Nisam došao ni kod koga. -Bio si u prolazu?
Nisam došao da ga vidim. On je kukavica i komunista.
Nemaš ti pojma kakav ti je otac, jasno?
Mogu da idem?
Dao bih ruku da mogu da razgovaram sa svojim ocem,
makar pet minuta. Poslušaj me.
Mogu da idem? Zadržaćeš me?
Ne znam. Uradio si nešto loše?
"Odbrana golmana Hondurasa."
Videćemo kakve će biti posledice ovog remija
u španskoj grupi.
Idemo sad u Valensiju.
Dobar dan sa El Salera. "Honduraški udarac"!
Takav je bio naslov u novinama nakon onoga juče
na stadionu Luis Kasanova.
Taj honduraški udarac i dalje muči našu grupu."
Svi ovo gledaju.
Promeni kanal.
"Nije naročito opasna.
Ali crna udovica je nešto drugo."
Ovako?
Liči na običnog pauka,
ali može da bude smrtonosna.
Mužjaka ne možemo da pokažemo.
Obično ga pojede crna udovica."
Udovica... Udovica!
Kolombo! Znaš gde je živeo Boada?
Kakva udovica?
Dođavola. Živim preko puta.
Šta ćemo? -Naći ćemo stan. Rosario Fernandez.
Evo! Hoze Luis Boada, Rosario Fernandez, 4 B.
Idemo.
Da idem s tobom? -Da.
Šta ću da kažem? -Samo dođi.
Zvoni.
Opet.
Nema nikog. Šta sad?
Ući ćemo.
Kako?
To si naučio na Akademiji?
Na životnom fakultetu. Idemo.
Otišla je.
Šta tražimo? -Bilo šta.
Nešto što će nas odvesti do nje, do sadašnje adrese.
Andrese? -Šta je?
Vidi. -Šta je to?
Fenobarbital u industrijskim količinama.
Snažan opijat za nemir i depresiju.
Ta žena je vrlo loše. I zavisnica je.
Gde god da je, potrebno joj je ovo.
Sigurno ima istog psihijatra koji joj je ovo prepisao.
Onda moramo da ga nađemo.
Da, ali nema ga.
Sigurno je uvedena u bolnici u Alikanteu.
Tamo imaju njene podatke.
Da, ako je nedavno dobila recept,
možda su dopunili njen karton.
Dobar lekar bi to uradio. Ti bi?
Ja sam vrlo dobra lekarka.
Idemo.
Ima mnogo nadzornih kamera.
Šta ćeš? Kako ćeš da uđeš?
Postoji način koji nekad upali, ali možda i ne.
Koji?
Ko je? -Ja.
Napred.
Ovuda, molim.
Meni se sviđa. Koliko ovo košta?
Evo ih, gospođo. -Hvala, Víktore. Slobodan si.
Uđite, sedite ovde.
Zaposliš preslatkog majordoma,
a onda ispadne da je ženstveniji nego Paloma San Basilio.
Noću mu dođe dečko i rade to u bazenu.
Kao da ne znam! Bar me raduje pogled.
Kažeš da si policajac?
Zamena Hoze Luisa, vašeg pokojnog muža.
Vidim da se policija prilično poboljšala.
Kako mogu da pomognem?
Mnogo ste uložili u bezbednost.
Koga se bojite? -Lopova.
Ne verujem baš policiji.
Čitav život sam bila s policajcem.
Znali ste da je Hoze Luis radio za Nemce?
Imam razloga da verujem da su ga oni ubili.
Pre ubistva su ga dugo mučili.
I ti si policajka? Ne bi se reklo. Studirala si.
Kamo sreće da ja jesam! Ali u moje vreme nije bilo moguće!
Niste baš iznenađeni.
Naravno da nisam. Ne čudim se ničemu.
Ranije nije bio takav. Ali postao je kurvin sin kao oni.
Ono mesto te menja. Već ćeš videti.
Nemci su tako dobro plaćali da ste mogli da kupite ovo?
Ostavili su nam stan, da. A onaj debeli...
Onaj Nemac Klaus, kupio je divan zlatni sat.
Ali bedno su plaćali.
Nekome bi to bio veliki novac, meni nije.
Bio je pijanac i kurvar. A to košta.
Kuću sam sama kupila svojom ušteđevinom.
Onim što sam sačuvala ispod dušeka.
Zar je greh želeti bolji život?
Vrlo skupo! Posebna Šanelova kolekcija.
Kupila sam to u Parizu. A, Pariz!
Prelep grad! Jesi li bila tamo?
Nisam, ali volela bih.
Svideće vam se. Radnje, restorani, ništa kao...
Kad ste putovali? -Kuda?
U Pariz. Mogu to lako da proverim.
Pre dva meseca sam bila u vikend kupovini.
Zar je i to greh?
Kolombo.
Ne možeš to da ostaviš? -Šta?
Slučaj. Znam zašto ne možeš.
Ekspozito.
Tako su zvali decu u sirotištu.
Ekspozito.
Tu su vam uzeli sve! Prezime, detinjstvo.
Nisi glup, Andrese.
Znaš da su tamo zatvarali decu komunista,
streljanih, ratnih gubitnika.
Znaš da su Nemci isto sranje.
Zato ne možeš to da ostaviš.
Sve je ovde. Imena, datumi...
Želim da ti to odradiš.
Šta?
Neka svi znaju.
Kada pobede socijalisti, doći će naš trenutak.
Reci da ćeš to uraditi. Obećaj da hoćeš.
Hoću, hoću.
Dobro, doro.
"Nagrada onom ko kaže gde se nalazi Aribert Hejm.
Svakom ko da neki trag
koji bi vodio do hapšenja Ariberta Hejma."
Kurvin sin...
Izraeliti ili Izraelci,
ili kako ih već zovu, unajmili su auto
na ime neke pariske firme s usisivačima.
Neki dan kod udovice, opet se spomenuo Pariz.
Pariz je rešenje. Pročitaj.
"Centar Vizental nagrađuje s 500.000 dolara
svakoga ko da neki trag
do Ariberta Hejma."
Udovica se vratila iz Pariza s još nečim.
Vratila se sa 70 miliona, Eva.
Boadi je dojadilo da gleda kako aktovke prolaze,
a nije uzeo nijednu.
Tako je bilo.
Nemci su bili dobri prema njemu. Stan, sat...
Plaćali su mu kad je dilovao.
Ali on je hteo još. Mnogo više.
Zapretio je da će ih odati Jevrejima.
To je i uradio. Zato su ga ubili.
Dobro, to je onda to. Slučaj završen!
Ne, nije završen. Ne znamo ko je to uradio.
Znamo. Sad si rekao: Nemci.
U poslednjem trenutku uvek postoji neko.
Osoba koja povuče okidač.
Ili zabije injekciju.
Predaću sve informacije o Kolombu Parizu.
Besplatno ću to uraditi, a ne kao pokojnik.
Andrese. Bojim se.
Pusti to! Saslušaj me.
Ne bih da te izgubim.
Ne! Eva, svet je pun malih kurvinih sinova
koji neprestano gnjave.
Naporni su, ali navići ćemo se na njih.
Ali nije to sve.
Postoji još jedna vrsta kurvinih sinova.
Veliki kurvini sinovi.
Došao sam u selo u kom se većina njih krije.
Ne nameravam da idem odavde. I ne želim ih u blizini.
Andrese... -Šta je?
Ništa.
Moram da idem, čekaju me.
Ostaću.
"Ovo je velika promena
koju možemo da ostavimo
onima koji će doći nakon nas."
Daj mi. Ja sam na redu.
Naučite.
Hajde da vidimo dečaka.
Da vidim gađaš li kao otac.
Ovo je luger. Bio je u Staljingradu.
Ne, neka on ide. Daj.
Andrese? Jesi li tu? Andrese?
Dokle da ponavljam
da se kaže: "K-1, ovde centrala?
Dobro. Pažnja!
"Zovem K-1. Ponavljam: Zovem K-1. Ovde centrala."
Dobro. "Ovde K-1.
U vezi s Kolombom. Zvali su iz bolnice."
Rodbini, prijateljima i svima nama
koji smo ostali na ovom svetu, daj utehu
rečima vere dok ne dođe i naš čas
da se opet susretnemo s njim.
Uz Tebe, u Tvom kraljevstvu večnom.
U ime Isusa Hrista, našeg Gospoda.
Amin. -Pođite u miru.
Težak udarac, ali ti si jak.
Sad si glava kuće
i moraš da čuvaš majku.
Jedne nedelje ću doći po tebe i idemo na koridu.
Kolegina smrt je veoma potresla Andresa.
Bio je drugačiji. Opsednut tim slučajem.
Počeo je da traži tragove, proučava detalje.
Sve do dana kad se sve to dogodilo.
Bilo je to za vreme finala SP-a, jedne julske večeri.
Neukusno finale, jer su nas izbacili.
Utakmica nikoga nije zanimala. Osim strance.
Nemci i Italijani su bili zaluđeni.
Dođavola!
Hej, kuda ćeš?
Miran!
Budalo! Miruj!
Miruj!
Mirujte!
Povucite se! Mirujte!
Ovamo! Brzo! Ovaj!
Mir! -Ne pucajte.
Mirujem. -Miruj!
Izađi! Rekao sam da izađeš.
Ti, ovamo. -Miruj, ne mrdaj.
Sranje.
Dođavola.
Dođavola!
Prokleti 127! U božju mater!
Majku ti tvoju.
Ovamo. Dođi.
Miruj!
Da, ja sam taj. Boada nije bio narkos.
Dali smo mu injekciju u ruku.
Te večeri sam se prepustio emocijama.
Previše sam žurio.
Doktor mi je posle rekao da to treba raditi polako.
Pogledaj me, kurvin sine.
Gledaj me, želim da vidim. Dođavola! Gledaj me, kurvin sine.
Reci da ćeš to uraditi. Obećaj da hoćeš.
Jer ćeš umreti.
Pripremi se za smrt.
Neka krv svih tvojih mrtvih okalja krv tvojih živih,
i tvoje dece i dece tvoje dece.
Reci da ćeš to uraditi. Obećaj.
Pseto! Izdajniče!
Obećaj da ćeš to uraditi.
Majku ti tvoju!
Takni ga i ubiću te.
Izlazi.
Ključ! Hodaj.
Usrani komunisto!
Šta je bilo?
Ne znam kako je to uradio,
ali Andres ga je odmah naterao da progovori.
Priznao je da je Boadino ubistvo naručio Klaus.
Platio mu je mercedesom.
Neka se vrati!
Dokumentacija o automobilu je još bila u kaseti,
na ime Nemca.
To je bilo dovoljno za nalog za hapšenje.
Sranje!
Karlose Drejeru, uhapšeni ste
zbog ubistva Hozea Luisa Boade.
Andrese, imam pravo na advokata.
Idemo.
Ubio ih je? Rešio je slučaj?
Nije.
Sudili su im.
Andres nije mogao ništa
jer nije imao dokaze.
Spalili su ih.
Klaus i ubice bili su oslobođeni krivice
jer su Nemci unajmili
najbolju advokatsku firmu u Madridu.
Andres je bio sam. Bila sam uz njega.
Našla sam mu advokata,
starog prijatelja koji je učinio sve što je mogao.
Nakon suđenja Andres je bio skrhan, ostao je bez reči.
Ne, molim vas. Nema šta da kaže.
Odgovorila sam novinaru na pitanje.
Zato si našla taj članak. I zato si ovde.
Sigurno mu je bilo teško. -Da.
Ostao je bez posla, naravno.
Najgore mu je bilo jer je izgubio ćerku
koju je voleo najviše na svetu.
Ona žena mu je uzela i...
Zauvek su nestale.
"Pobednička noć.
Vidite na prozoru Palate Felipea Gonzaleza i Alfonsa Gueru
koji pozdravljaju mnoštvo koje je slavilo pobedu
u raznim delovima Madrida do ranih jutarnjih sati."
Ali ipak je bilo i nečega dobrog u svemu.
Godinama sam mislila
kako je to bila mala Andresova pobeda.
Nemci su osetili pretnju
i napustili su zemlju.
Mnogi su ipak ostali.
Još srećem ponekog u selu.
A šta je bilo među vama? Između Andresa i tebe?
Život nas je razdvojio.
Jednom sam ga videla nakon suđenja.
Ne sećam se najbolje.
Ne sećam se baš tog leta.
Da, socijalisti su dobili izbore.
Došla je tranzicija, svi su o njoj govorili.
Mada, reći ću ti iskreno,
ne znam šta se do sad promenilo.
Tebi se sigurno nešto promenilo.
Ubrzo si postala načelnica pulmologije
u bolnici u Alikanteu.
Nekoliko godina kasnije, postala si direktorka bolnice.
Nema više čaja. Da ugrejem još vode?
Ne, hvala, idem.
Volela bih da stignem u Madrid pre noći.
Ne znaš koliko sam zahvalna
na svemu što si mi ispričala. Neverovatna priča.
A taj Andres je sigurno bio poseban.
Još je živ! Ostao je da živi u Deniji.
Celo selo ga poznaje. Živi u luci.
Bavi se motorima za brodove.
"Glasaj za Rafaela Diaza. Uvek za Španiju."
Andres?
Da, ja sam. Samo malo!
Mogu li da pomognem?
Ćao, tata.
Na svake dve, tri generacije, kada sećanje popusti
i nestanu poslednji svedoci masakara,
razum se pomrači i drugi ljudi počnu da šire zlo."
MEDIATRANSLATIONS