Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ha festettünk már együtt,
tudod, hogy odavagyok a nagy fákért.
- Mennyire nagyokért? - Hatalmasokért.
Imádom a hatalmas, zöldellő, ágas-bogas fákat.
Szerintem Bob Ross irtó szexi.
A NETFLIX BEMUTATJA
Az a haj meg a bő nadrág… Bejön.
- Komolyan. - Istenem.
Nem is mondtam. Néztem, ahogy Katie alszik,
és elképzeltem, kivé válik majd.
Hihetetlen volt. Pedikűrös lett.
A lányunk pedikűrös?
Clevelandben. És remekül megy neki, ő a harmadik legjobb.
Lexust vezet. Nem vadiújat, de attól még menő.
Mindig azt hittem, hentes lesz.
- Hentes? - Igen.
Vegán hentes.
Apró sztéket faragna répából, oldalast készítene karfiolból.
Fessünk madarat is?
- Az bonyolult. - Csak óvatosan kell csinálni.
Hahó!
- Nicsak, ki ébredt fel! - Jól aludtál, Katie?
- Igen? - Megnézed a falat?
- Íme! - Nem rossz.
Olyan okos. Tudja, hogy nem vagyok festő. Anyuci kicsi hentese.
- Kicsoda apa kis pedikűröse? - Vagy anya kis hentese?
Bizony. Te vagy.
Bizony.
Hihetetlen vagy.
Elhiszed, hogy pszichoterapeuta volt? Még az állatokat sem érti.
Most meg a gazdáikkal is beszélnie kell.
Szörnyen bosszantó.
Majd én meglocsolom.
SPÓROLJON MINDENNAP!
Lilly, a zöldségekhez!
HÓGOLYÓK
Kicsit balra!
- Jó. Tudod, mit? Még balra. - Nekem balra?
Igen. Így.
Most csúsztasd előre!
Erre! Még egy kicsit!
Túl sok.
Így jó.
Nem leltároznunk kéne?
Tudod, mit?
- Vigyázz! - Adj kettőt!
Tessék!
Lilly!
A Superstore-ban csak négy dolcsi két ilyen.
Lilly?
- Mrs. Oberhoffer. - Attól elrohad a fog.
Csak ha túl sokat eszik belőle.
- Menj leltározni! - Oké.
Hogy vagy, drágám?
Remekül.
És Jack?
Nagyszerűen. Igen, én…
Kösz a kérdést. Átadom neki.
Beszéltem a tiszteletessel.
Szeretnénk átmenni hozzátok beszélgetni egy kicsit.
El sem tudom képzelni, min mentek keresztül.
Lilly, a fagyasztópultokhoz!
Üdvözlöm a tiszteletest.
Őszinte leszek veled, Lilly. Az emberek szerint furcsán viselkedsz.
Hogy érted?
Tudod…
a történtek miatt. Kicsit szórakozott vagy.
Ez nem igaz.
Édes Jézuskám!
Az meg mi a franc? Rágószelfi?
Itt mindenki szórakozott.
- Senki sem dolgozik. - Travis!
Tudod, hogy ma Rosewoodba megyek arra a találkozóra.
- Szóval talán… - Megint?
Hát…
hetente egyszer van keddenként.
- Szóval… - Látod?
Erről beszélek. Te vagy a jobbkezem, Lilly,
de oda se figyelsz.
Mire jó egy profi irányító bal falember nélkül?
- Ki hárítja el a hengerlést? - Nem igazán ismerem a futballt.
Nos…
szedd össze magad!
Oké.
Sherri, nincs több szelfi!
Se rágós, se másmilyen.
Ezt már megbeszéltük.
A mindenit! Te vagy Lilly.
Így hívnak.
- Megkapja ezeket? - Igen. Minden héten. Beengedem.
Jó estét!
Örülök, hogy eljöttek.
- Szia! - Hogy vagy?
- Szia, drágám! - Remekül.
Igen?
- Igen. - Jól nézel ki.
Foglaljanak helyet! Azt hiszem, az érzelmek kiváltóinál hagytuk abba.
Van bárkinek kérdése vagy hozzáfűznivalója?
Senkinek?
Jól van. Ahogy mindig…
Ismersz. Nem bírom a külső nyomást.
De azt is utálod.
Már ízesítettek.
Ma este a bizalomról szeretnék beszélni.
Lilly, kezdjük önnel és Jackkel!
Hogyne.
Vannak, akik nehezen találják meg a közös hangot a külön töltött idő után,
mivel a dolgok megváltoznak.
Nekünk ez nem jelenthet gondot.
Lehet, hogy egyeseknek igen, de…
Akárhogy is,
a változás ijesztő, de nem feltétlenül rossz.
Ijesztő? Mi nem…
Nem félünk, igaz? Mármint…
Remekül van.
Hát persze. Ahogy te is.
Így van, Jack?
Inkább folytassuk! Hagyjunk másokat is beszélni!
Igazából mi…
nem beszéltünk erről, de…
- Úgy értem… - Figyelj!
Mindenképp beszéljük meg, ha akarod!
Remek. Beszéljük meg!
Csak az e-cigi ne legyen téma!
Mi lesz jövő héten? Metamfetamin?
- Komolyan? - Ez nem helyénvaló.
Ez nem helyénvaló, Lilly.
Csak vicc volt. Nem úgy értettem.
Hagyjuk ezt! Ez a nő ellenem fordította az egyetlen fiamat.
- Ehhez mit szóltok? - Anya, tudod, hogy nem…
- Nem vagyok az anyád! - Beszélhetnénk másról?
Láttam a tévében azzal a dr. Phillel.
- Velma. - Rávette, hogy elköttessen.
- Nyugodj meg! - Anya!
- Nem vagyok az anyád! - Velma.
- Üljön le, Velma! - Ne szólj hozzám!
Miért ismételgeted, hogy nyugodjak meg? Nyugodt vagyok.
Lilly!
Van egy perce?
- Igen. - Ez nem ment túl jól.
Nem is tudom. Szerintem Velma sokat fejlődött.
Ezt megérdemeltem.
Nem a pszichiátria sikersztorija.
Hogy van Jack?
Valójában.
Idő kell neki. Sok mindenen ment keresztül.
Hát úgy tűnik.
És ön? Visszatért a megszokott kerékvágásba?
Mi lett Katie dolgaival?
- Mi köze ennek bármihez? - Felkavaróak lehetnek.
Szabaduljak meg a holmijától?
Nem tudom.
Milyen érzés lenne?
Későre jár, mennem kell.
Lilly, magának is segítenek ezek a találkozók?
Igen, de koncentráljunk inkább Jackre!
Így lesz. De beszélget valakivel?
Állandóan. Most például magával.
Jól van, Lilly.
Dolgoznia kell magán.
Persze. Remek.
Van egy kollégám, aki a közelben lakik.
Pszichoterapeuta.
Felhívhatná.
Larry Fine?
A dilis trióból?
Jó szakember, Lilly.
Beszélhetne vele.
Persze, Regina.
Beszéljen valakivel, Lilly, mielőtt túl késő lesz!
Jó. Jövő héten találkozunk.
Szia, Jack!
Köszönöm.
Ezt Lilly hozta.
Kitartó.
És az baj?
Köszönöm.
Nincs mit.
Ne már!
Hé, kishaver! Nézz a csőröd elé!
Basszus!
A rohadt életbe!
Jól alszik?
Nagyszerűen, köszönöm.
- Van étvágya? - Persze.
Igen. Kitűnő itt a koszt.
Nem tudom, pszichiátria kaphat-e Michelin-csillagot,
de ha igen…
És a gyógyszerek?
Hatnak?
Nem is tudom.
- Mit gondol? - Nem számít, én mit gondolok.
Nos…
Meglátogatta a felesége?
A feleségem?
Meglátogatta önt?
Igazából akartam is kérdezni.
Lehetnének ritkábbak?
A látogatások. Bűntudatom van, hogy minden héten el kell jönnie idáig.
Szokott álmodni a lányáról?
A lányomról?
Nem.
Elnézést, hölgyem!
Mennyi a kiságy?
Kell maguknak az a fotel?
Nem.
EL CENTRO UTCA 1122.
LEGJOBB BARÁTOK KLINIKA
Aranyhal? Te jó ég!
Nem. Sajnos, ha kimúlnak, akkor tudja…
Részvétem.
Viszonthallásra!
- Segíthetek? - Nem.
- Rossz helyre jöttem. - Dr. Larryt keresi?
- Mármint Larry Fine-t? - Csak dr. Larrynek hívjuk.
Lilly Maynard?
Igen. Így…
- Hű! - Helen!
Kérem, Helen!
Nem tehetek róla. Maga szerint miért jöttem?
Elnézést.
A háziállat neve?
Pont ez az. Nincs háziállatom.
- Nincs? - Nincs.
Dr. Larry,
Lilly időpontra jött, de nincs állata.
Szokatlan.
Hé, pajti! Férjnél vagyok.
Egész nap ezt csinálja.
- Le kell vágni a golyóit. - Ivartalanításnak hívják.
Senki sem golyóeltávolításra jött. Felteszem.
Az vagyok, aminek látszom.
Állatokkal kapcsolatos kérdése van?
Nem egészen.
Egy csaj ajánlotta önt.
Egy csaj?
Regina Miller?
Még mindig az állami szférában van?
Az Új Horizontokban.
Nos, elég idejét elraboltam már. Köszönöm.
Ne! Jöjjön vissza!
Jöjjön! És ő is.
Maga ne.
Üljön le!
Ül!
Marad!
- Jöjjön! - Jó.
Nem baj, hogy itt vagyok?
Őt nem zavarja. Nem értem, Regina miért engem ajánlott.
- Már tíz éve nem vagyok pszichoterapeuta. - Inkább állatorvos lett?
Ez nem különös?
Meg tudnám magyarázni, de maradjunk abban, hogy különös!
Miért volt az Új Horizontokban?
Nem voltam. Vagyis de,
de a férjemet kezelik.
- Jobban van? - Igen.
- Azt mondja, jól van. - Az jó.
- És ön? - Én? Én is.
- Tehát Regina azért küldte, mert jól van. - Nem én akartam.
- De eljött. - Igen.
Én…
Szerinte segíthet a férjemen,
ha én is dolgozom magamon, szóval…
És a bútoraim nagy részét is elcseréltem
egy műbőr fotelre.
Nem mindet, de…
A kislányunk meghalt.
Alig egy éve.
Azt mondták, bölcsőhalál.
Ez szörnyű.
A férjem, Jack nem kezelte túl jól.
De maga igen?
Nem. Én…
Nem.
Jó kérdés.
Nos…
már nem foglalkozom ilyesmivel.
Ne vegye sértésnek, de látszik!
Regina ajánl majd valaki mást.
Hogyne.
Rendben.
De ha állatokkal akadna gondja, tudja, hol talál.
Köszönöm.
Kitartás, Trigger! Sose lesz jobb a helyzet.
Sarah, ez csodás, de… Inkább ne…
Nyugalom! Óvatosan! Ne verje agyon, kedvesem!
Nahát, Velma, ez… Mi ez?
Egy emoji.
- A kaki. - Nagyon részletes.
- Mikor tehetem a sütőbe? - Hamarosan, drágám. Hamarosan.
Jack, ez gyönyörű.
A polcon akad pár aprólékosabb eszköz.
Szép munka. Most már egyenletesebb.
Csak így tovább!
Megvan?
Igen.
Ez meg mi?
Csak egy kacat. Régen itt iskola volt.
- Mi lett vele? - Az iskolával?
Kevés volt a gyerek.
Jöjjön, fejezzük be a vázát!
Már kész van.
Tűnés innen! Húzz a fenébe!
Gyerünk! Ez az én kertem!
És vissza se gyere!
Szia, Lilly!
- Kihez beszélsz? - Hozzád, Chuck.
Nem. Bocs, Chuck, csak viccel…
Nem kell összevarrni.
- Kapott mostanában tetanuszt? - Kelleni fog?
A biztonság kedvéért.
- A madár biztosan veszélyesnek hitte. - Most már az is vagyok.
Párzási időszak van.
Kikelnek a fiókák, meg ilyesmi.
- Inkább ne menjen a kertbe! - Az az én rohadt kertem.
Mindig ilyen dühös?
Hívjam inkább a zsarukat? Azt mondta, ha állatokkal akad gondom, szóljak.
Tudja, mi a gyász harmadik szakasza?
- Gondolom, a második szakaszt követi. - Nem feltétlenül.
De általában igen.
Az alkudozás és a düh.
Nem beszéltek önnek erről?
Nem. Mi jön utána?
Depresszió.
Remek. Alig várom.
Lehet, hogy nem kell sokáig várnia.
Végeztem.
Kösz.
- Bocs a zavarásért. - Nem zavart.
Keresek egy emberorvost.
Rendben.
Elnézést!
Milyen volt a madár?
Nem tudom. Sötét, szárnyas.
Ez leszűkíti a kört.
Miért kérdi?
Ha szeretne…
beszélni róla.
A madárról?
Igen, arról.
Rendben.
Jól van.
Akkor…
majd beszélünk.
Igen.
Addig is tartsa távol magát az új szomszédtól!
Új szomszéd. Ez jó volt.
Azt ne vegye meg!
Gombás.
Nem kell gombás paprika.
Kinek kell?
Van itt bármi, ami elijeszti a madarakat?
- Madárriasztó? - Igen.
- Madárhussantó. - Ez jó volt.
Csípem a jó vicceket.
Mit szólna valami szúróshoz?
Nem, nem akarom felnyársalni őket.
Tudom már.
Ez amolyan
ázsiai strandlabda.
Nekem is van a medence mellett.
Se madarak,
se emberek.
Már tudom is.
Kövessem?
A rohadt…
A madarakra is a frászt hozza.
Elviszem.
Hogy tetszik, te kis szemét?
A feleségem halála után nem hittem, hogy van folytatás. Nem tudtam, hogyan.
És őszintén szólva még mindig nem tudom,
de itt vagyok.
Reggelente azért imádkozom, hogy legyen erőm és bátorságom felkelni,
és segíteni másokon.
Ámen. Tudja, tiszteletes, nekem ön adott erőt, hogy változtassak.
Igen?
Nem fogod elhinni, mit nézek.
Egy vallásos műsort, A felsőbb erőt.
Mint egy közműcég neve.
Vagy egy kannabiszbolté.
A kölykök még kannabisznak hívják? Tuti, valami menőbb nevet
vagy emojit használnak. Biztosan van ilyen emoji.
Mindenre van.
Képzeld, kipofoztam a kertet!
Megtaláltam a kannát, amit Katie-vel festettél.
A gazban hevert.
Majdnem rámentem a fűnyíróval.
„…és kemény munkával keserítették az életüket:
mindenféle mezei munkával;
sokféle munkával kegyetlenül dolgoztatták őket.”
- Vizet? - Nem kérek.
Rendben. Jó éjszakát!
Jó éjt!
Ez volt az, biztos úr.
A mexikói csónakfarkú.
Messzire kalandozott a floridai Okeechobee mocsárvidékétől.
Talán eltévedt.
Gondolom, ritkán beszélget a betegeivel.
Csak mert állatok? Nem, gyakran csevegünk. Elég egyoldalú, de engem nem zavar.
Hogy van Jack?
Jól. Azt hiszem. Holnap kell meglátogatnom.
„Kell”?
Keddenként családi estet tartanak.
Ezért mondtam, hogy kell.
- De nincs kedve hozzá? - De. Ő a férjem.
Minden héten korábban eljövök a munkából, hogy odaérjek.
De szerintem belebolondulnék,
ha éjjel-nappal be lennék zárva oda.
De őt nem zavarja.
Jack akart ellátást?
Valahogy úgy.
„Valahogy úgy”?
- Így működik? - Micsoda?
- Ez. - Úgy érti…
Nem. Akkor csak annyit mondanék: „Lejárt az idő. Vegye ezt be!”
Csak beszélgetünk.
Néha azért taszítunk el valakit, hogy lássuk, visszajön-e.
Igen?
Talán ezúttal jobb lesz.
Gondolja?
Talán.
Nem kék szajkó volt? Egyszer járt nálam egy macska, aminek meggyűlt vele a baja.
Nagyon agresszív madár.
Nem hiszem. Ez mi?
- Sólyom. - Nem, nem az volt.
Azt felismerem.
Régen dinók voltak.
Mint minden madár. De állatorvosként ezt biztos tudta.
Már azelőtt tudtam, hogy az lettem.
Mi történt a fejeddel?
Egy madár azt hiszi, bántani akarom.
És így van?
Nem.
Nem. Csak teszem a dolgom a kertben.
Nem érdekel. Nagyon sovány. Látszik, hogy főzni se tud.
Szereztem egy új fotelt.
Mi baj volt a régivel?
Semmi. Gondoltam, jó lesz egy kis változás.
Most szórakozol velem.
Menj innen!
Tűnés a baglyomról!
Ez egy seregély.
Látja a kis csillag alakú pöttyeit?
Nagyon óvja a területét.
Nem fogja tudni elijeszteni. Ahhoz túl okosak.
- Okosak? - Igazi lángelmék.
Zseniálisan utánozzák a hangokat.
Mozartnak is volt egy.
A jegyzetei közt megtalálták az egyik versenyműve dallamát,
mellette pedig azt, amit a madár énekelt.
Pár módosított hangot leszámítva teljesen ugyanaz volt.
Vigasztalhatatlan volt, amikor a madár meghalt. Temetést is tartott.
Jó ötlet.
Két héttel korábban
nem ment el a saját apja temetésére.
Igazi seggfej lehetett az örege.
Önnek akadt gondja egy madárral?
Igen.
Itt vannak a csapdák.
Ez inkább prérifarkasok ellen jó.
Ezeket nem adhatom el. Illegális. Van engedélye?
Nincs.
Kibérelheti,
ha mielőbb visszahozza.
Ez csak egy aprócska madár.
Ezzel megfoghatja.
De Mexikóban engedje szabadon, különben visszatalál.
Annak nem örülnék.
Erre csak egy megoldás van.
Felszámolás.
- Vagyis… - Semmisítse meg!
Mármint…
öljem meg?
Ne hívjuk így! Kegyetlenség.
Rendben. Ez…
igaz. De így értette?
Hölgyem, 400 milliárd madár él ezen a bolygón.
- Az rémesen sok. - Nem az.
- Annak hangzik. - Nem az.
Ezzel foglalkozom.
Mondok én valamit.
Pár hete bejött egy hölgy.
Üvegszeme volt. Megtámadta egy madár.
- Istenem! - Szerintem egy veréb.
- Komolyan? - Rendkívül agresszívek.
Semmit nem érez majd.
Tényleg 400 milliárd?
Akár a pestis.
KERESKEDELMI KÁRTEVŐIRTÓ
És ha egy mosómedve befalja?
Vagy egy cuki medvebocs?
Vagy egy koalakölyök?
Egy apró madáretetőbe tettem. Semmi más nem fér hozzá.
Ráadásul Észak-Amerikában nem élnek koalák.
Igen. Ez igaz.
Egyszer láttam egy oposszumot egy állati szűk kolibrietetőben.
Elhajlott, mint pálmafa a viharban.
Ez itt nem fordulhat elő.
Valószínűleg nem.
De lehet. Az állatok bármit megtesznek a nasiért. És a cukros víz…
- Kóstoltad már? - Nem, Dickey.
Nem kóstoltam még a kolibrik cukros vizét.
Nagyon édes.
Bármelyik állat szívesen megízlelné.
Ez nem cukros víz, csak pár szem mag.
Igaz. Csak magok.
Méreggel keverve.
A francba! Most mehetek haza leszedni.
Ötkor kicsekkollak.
Sajnálom.
Nem ezt érdemelted.
- Jól alszik? - Igen.
- Van étvágya? - Van.
- Nem érzi magát depressziósnak? - Hagyjuk ezt!
Nem kell…
Készen áll a hazatérésre?
Higgye el,
ha úgy lenne, megtenném!
Még ha színlelnem is kéne.
De már megpróbáltam,
és itt kötöttem ki. Mégis mit…
Mit kéne… Menjek vissza dolgozni?
Tudja, mivel foglalkozom?
- Igen. Tanár. - Általános iskolai rajztanár vagyok.
Szóval…
nézze maga mindennap a kölyköket!
Próbálja meg!
Na és a felesége? Biztosan szeretné, ha hazamenne.
Pár éve…
részt vettem egy frizbibajnokságon.
Nem is tudom.
Lilly, a feleségem
úgy érezte, kimarad valamiből,
ezért ő akart lenni a pomponlányunk.
Csak hogy tudja, a frizbiben nincsenek pomponlányok.
És amúgy nézők se.
De ő ott ugrált a pomponokkal.
Igazi sportolónak éreztem magam.
Még egy sportdzsekit is kaptam tőle.
És…
Nagy hülyeség volt.
Nem tudom, hogy legyek olyan.
Nem lehetek többé az,
aki voltam.
Akkor… mi a terve?
Kell egy kis idő, hogy kitaláljam, mi legyen.
Ha megtenné…
hogy leírja, ami ehhez kell…
Esetleg
megtenné?
Nem gond?
Nem baj, ha maradok még?
Így lesz a legjobb.
Hol vagy? Hová tűntél?
Bizony. Erre nem számítottál, mi?
Figyi,
tisztázhatnánk a dolgokat? Csak hogy tudd,
tudom, mit gondolsz. Hogy megöltem, megsemmisítettem azt a madarat, de…
Tényleg odatettem, de… Felejtsd el. Már nem számít.
Már kidobtam.
Hiba volt. Óriási…
hiba.
Nem kellett volna.
Ha nem jöttél volna rá, nehéz időszakon megyek keresztül.
Mert mindenki továbblép, és éli az életét, mintha mi sem történt volna.
Én meg csak arra gondolok: „Ácsi!” Mert egy percre ki akarok szállni.
Elég fura,
hogy neked dumálok.
Te meg mintha
figyelnél.
Helyben vagyunk.
Micsoda ülés volt!
Jó, hogy a biztosító állja.
Hallgass meg, gyermekem
Fütyüld el, ribi!
Hallgass meg, édesem
A felkelő nap
Már köszönt téged
A sarkon lődörög Hogy találkozzon veled
Fénnyel ragyogja be gondjaid
Hallgass meg, gyermekem
Hallgass meg, édesem
Mert nem álmodozóké e világ
Nem neked szánták
Mindenben higgy hát
S tegyél megannyi csodát
Most, édesem
Tessék!
Nehogy vizes legyen a kanapé.
Kösz.
Hogy talált meg?
Csak egy „L. Fine. Állatorvos” van a címjegyzékben.
- Amúgy ütős rappernév lehetne. - Nem rappelek.
Gondoltam, jót tenne egy séta.
Az esőben?
Hogy ment a látogatás?
Remekül. Kiválóan.
Az jó. Jó, hogy beugrott, de későre jár, le kell feküdnöm.
Mit vár, mit mondjak?
Ez az egész…
nem Katie-ről szól.
Majd beszél róla is.
Hanem Jackről. Jackről és magáról.
Arról, hogy kezdjék újra, és milyen lesz a házasságuk.
Miért került Jack kórházba?
Ő…
Nem tudott aludni.
Csak aludni akart, és nem akart többé…
felébredni.
Ahogy Katie.
Dühös lehetett rá.
Nem voltam.
Depressziós volt.
Minden oka megvolt rá.
Magának is, mégsem akart véget vetni az életének,
és magára hagyni a férjét.
Egyedül.
Önmagát hibáztatja.
Miért hibáztatnék bárkit is?
- Mert ez a dolgok rendje. - Baromság.
Nem azért, mert így helyes vagy helytelen, hanem mert ilyenek vagyunk.
A gondolatát se bírjuk, hogy egy ilyen tragédia ok nélkül megtörténhet.
Az érzelmeknek valahogy mindig a felszínre kell törniük.
Ezért rúgunk a macskába vagy a kutyába, vagy mérgezünk meg egy madarat.
De a legrosszabb,
ha magunkat bántjuk.
Jack tudja, mit érez?
A mosdó a folyosó végén balra van.
Beszéljen vele!
Gyere!
Szeretsz itt lenni?
Hogy szeretek-e?
Úgy értem, segít?
Igen.
Azt hiszem.
Arra gondoltam, július negyedikén elmehetnénk a tóhoz.
- Persze. - Jó lenne, nem?
Mintha mi sem történt volna.
Nem ezt mondtam.
Tudom.
De ezért vagyok itt, nem?
Hogy olyan legyek, mint régen,
és továbbléphessünk.
- Időbe telik, ez minden. - Kérlek, ne!
Tényleg azt hiszed,
hogy az idő mindent helyrehoz? A kapcsolatunkat is?
Nem ezt mondom. De nem élhetünk így örökké.
- Ez így nem jó. - Tudom.
De már nem tudom, hová tartozom.
Nem tudom, összetartozunk-e,
és azt se, működhet-e ez az egész.
Nem vagyok olyan, mint te, Lilly.
Mint én?
Kilenc hónapig hordtam a szívem alatt.
Mégis te vagy itt.
Miért nem keltem fel?
- Ne csináld! - Felébreszthettem volna.
Megmenthettem volna.
De elaludtam.
Minden reggel a lányunk sírására ébredek.
Abban a rövid percben
elhiszem, hogy ez egy átlagos nap.
Amilyen volt.
A gyötrelem édes pillanata
a napom fénypontja.
Ezért kérlek, ne beszélj nekem az időről,
mert rengeteg van belőle, Lilly!
És gyűlölöm. Sosem ér véget.
- Drágám! - Bár tudnám, hogy vessek véget ennek!
De nem tudom.
Megszabadultam a dolgaitól.
Nem tudtam, mit tegyek.
Csak bámultam a szobája ajtaját.
Kidobtam mindent.
Nem bírtam tovább.
- Csak azt akartam… - Menj el!
- Szerintem… - Sajnálom.
Nem tudom, miért tettem.
Meg kellett volna kérdeznem.
Jack!
Csomagoltál ebédet?
Lássuk, mi van itt!
HÓGOLYÓK
- Mi ez? - Anyám csomagolta mindig ebédre.
Hógolyó Mit megenni csuda jó
- Jó. Kicsit felém! - Már megint.
Szegénykém. Nincs valami jól.
Nem is tudom. Talán nem ebbe a sorba való.
Lilly.
Nem engedtek be. Azt hittem, baj van. Jack jól van?
Üljön le, kérem!
- Jól van? - Igen.
Jól van. Csak…
- Üljünk le! - Nem. Beszélni akarok vele.
Egy ideig nem akar látogatókat fogadni.
Nemcsak egy látogató vagyok, hanem a felesége.
Nem szokatlan, hogy a betegek térre vágynak.
Térre? Egyórányira van ez a hely.
- Ennyi tér nem elég? - Joga van ezt kérni.
- Nekem meg jogom van leszarni. - Üljön le, kérem!
Jól van! Istenem! Sokkal jobb most, hogy ülünk.
- Megkereste a kollégámat? - Igen.
Említhette volna, hogy uszkárokat is kezel.
Nyilván nem mondta, de majdnem osztályvezető lett a Johns Hopkinsban.
De nem lett, nem igaz?
Vagyis feladta, ahogy mindenki.
Mikor találkozhatok Jackkel?
Nem tudom.
Tőle függ.
Tudja, mit?
Ezt küldöm neki.
Egy órát kocsikáztam. Ezt is megteszem értünk.
Te meg nem akarsz látni. Szerinted jólesik két órát vezetni?
Értem én.
Térre vágysz.
Ez kell? Hát megkapod. Egyórányi teret kapsz.
Sosem jutott eszedbe, én mi mindent megtettem.
Soha.
Egyszer sem.
Én is szarul vagyok, Jack!
Nem akarsz látni? Hát én se téged!
Én sem vagyok kíváncsi rád!
Ez eszedbe jutott már?
Majd más meglátogat.
Jack!
Istenem!
Nem hallom a macskát.
- Hallja a zörejt? - Csak egy felnőtt ember sírását hallom.
Megmondom, mi lesz.
Mi?
Adja be neki a gyógyszert napi kétszer!
És nincs több gyorskaja, csakis száraztáp.
- Jó? - Igen, értem.
- Komolyan. - Megmondom neki.
Hallottad?
Nincs több nachos.
Nincs több kukoricakenyér.
Nincs több bundás virsli és Cheetos.
Ne nézz így rám! Miért nézel így?
- Anyád tényleg nincs itt? - Később visszajön.
Várjuk meg, jó?
Tudom, mit fog mondani. Állandóan fáradt.
A tesóm szerint fogyott is.
Az a helyzet…
hogy fájdalmai vannak, és az életminősége…
Az életminőségéről magyarázok
egy tízévesnek. Howie anyja nem mondott semmit…
Már mondtam. Aláírta, majd jön.
- Jó? - Nem az ő hibája.
Nem bírja az ilyesmit.
Biztos, nem tehet semmit?
Igen.
Semmi gond.
Nem bukkanhat fel csak így.
Kérnék egy szívességet, Larry.
Nem akar látni, és nem beszél velem.
- Jogában áll. - Tudom.
De reméltem, hogy felhívja Reginát vagy valakit.
- Nem így megy. - Maga tudja, hogy megy.
Biztos számít még a szava.
- Nem a legjobbkor, Lilly. - Francba, Larry!
A saját férjem nem akarja, hogy meglátogassam a pszichiátrián.
Csak egy dolgot tehet. Kérjen időpontot Fawntól!
Időpontot?
Segítenie kéne, nem? Ezért beszélgetünk.
Ez egy nem terápiás terápia,
álterápia vagy mi. Nem igaz?
- Miért érzem magam mégis egyedül? - Nem vagyok pszichiáter.
Főleg nem a magáé.
Ebben igaza van.
Mert szarul csinálja.
Talán ezért adta fel.
Mégis miért jobb itt magának?
Mert a macskák nem dumálnak vissza?
Valóban nem. Ellenben kérnek időpontot.
Mit akar tőlem?
Válaszokat?
Mondjam, hogy minden rendbe jön?
Igen.
Igen, Larry.
Jó lenne. Válaszokat akarok.
Nem tudom a válaszokat.
Sosem tudtam. Csak beszéltem.
Aztán rájöttem erre, felhagytam a színleléssel, és kiléptem.
Azt hiszi, segíthet Jacken? Maga szerint ez a megoldás?
Mit kéne tennem?
Adjam fel?
Ahogy ő?
Ahogy maga?
Mi legalább teszünk valamit.
Adjuk fel mi is! Sajnálom. Nem kellett volna belemennem.
Az én hibám.
Felejtsük el az egészet!
Hogyne, Larry.
Te rohadék!
Na, te kis szemét, ez fájni fog.
Istenem!
Szia, Lilly!
Szia, Jack!
Az, hogy másoknak segítek, válaszokat adott.
Még ma segítsen valakinek!
Azzal, hogy felkeresett, tiszteletes, megváltoztatta az életemet.
Mielőtt ráleltem a helyes útra,
elveszett és összetört voltam.
Függő.
Könnyűvérű.
Nem vagyok büszke rá.
Ez a 6,7-es Efézusbeliekhez írt levélre emlékeztet.
„Jóakarattal szolgáljatok, mint az Úrnak, és nem mint embereknek.”
Nem embereknek. Ámen.
Nem embereknek. Ez a konklúzió.
Ez volt a tanulság számomra.
Mert rengeteg emberrel voltam.
Rengeteggel.
Nagyon sokkal.
Legyél tigris!
ÚJ HORIZONTOK CSALÁDI NAP
Kergesd a farkad!
- Szédülök. - Egyenesedj fel!
Jó tigris.
Most üvölts!
Tigris, ül! Ügyes fiú.
- Ez tök jó. - Folytassuk!
Fel!
Pörögj!
Most üvölts!
Hangosabban!
Megint.
- Jó tigris. Ügyes fiú. - Beszállhatok?
- Játszhatok? - Igen.
- Oroszlánszelídítő vagyok. - Méghozzá remek.
Mi lenne, ha én is oroszlán lennék?
- Én tigris vagyok. - Vagy úgy.
Tudsz üvölteni?
Nagyon jól megy. Halálra rémültem.
Ha cirkuszost játszunk, kellenek még állatok.
Zsiráfot látnak szemeim.
Hé, Mel! Te leszel a zsiráf.
Gyere! Zsiráf leszel.
- Zsiráf? - Igen.
- Legyen. - Zsiráf vagy.
Zsiráfunk már van.
Ki játszik a sárban?
Meg is van az elefántunk, elvégre az is kell.
Bob, te leszel az elefánt. Tudsz így csinálni?
- Persze. - Remek.
Remek. Figyeljetek!
- Gyere, zsiráf! - Jó.
Kövessük az oroszlánszelídítő utasításait!
Próbáljuk el a hangokat! Te hogy hangzol, Bob?
Na és a tigris?
Mit parancsolsz, ifjú oroszlánszelídítő?
- Nem akarok játszani. - Semmi baj.
Semmi baj. Én csak…
játszottam. Rendezzünk inkább felvonulást!
- Menjünk! - Oké, Jack.
- Én csak… - Jót játszottatok.
Jönnek a bohócok. Beléptek a rezesbandába?
- Gyertek! - Várj!
- Hé! - Gyere, pajti!
Mi a…
- Hova tűnt a zsiráfom? - Jack?
- Mit szólnál, ha bemennénk? - Mi a gond, Mel?
- Megijesztesz mindenkit. - Hagyj!
- Menjünk be! - Nem akarok.
- Oké, Jack… - Nem akarok bemenni!
- Sajnálom. - Jól vagyok.
Eresszetek! Nem akarok bemenni.
Nem akarok bemenni, Regina. Játszani akarok. Csak játék volt.
Nem akarok visszamenni.
Istenem!
Árellenőrzést kérek a kettes kasszánál.
Árellenőrzést kérek a négyes kasszánál.
- Cselló! - Szia!
Árellenőrzés kéne a négyes, a hármas és a kettes kasszáknál.
- Gyere előre, Travis! - Lilly.
- Mi a fenét művelsz? - Átírom az árakat, ahogy kérted.
Mióta kerül öt centbe
egy csomag betét?
Vagy egy zacskó halpanír?
Vagy bármi ebben a boltban?
Nem tudom. Ez biztos…
valami tévedés.
Neked teljesen elment az eszed?
Árellenőrzést kérek a pékáruknál.
Kijavítom,
mielőtt a vevők meglátják.
Itt minden öt cent!
- Vagy inkább tartok egy kis szünetet. - Vedd ki ezt a napot!
Ezt visszakapod, ha kiérdemled.
Pengeélen táncolsz, Lilly.
Uram, semmi sem kerül öt centbe.
- Semmi. - Kérnék egy vezetőt előre.
Jól ismersz már
Magadhoz csábítottál
Majd beléd bolondultam
Papírvékony voltam
S abban a lelkiállapotban
Féltem, majd bántasz
Azt hittem, én jövök
Menni fog.
Lilly Maynard.
Nincs ingyen a szerelem
Lilly Maynard.
Hadd szóljon a dal
Ahogy még soha
Hadd érezzek úgy
Mint akkoriban
Leállítom, pörgetem
Visszatekerem
Ki tudja, lesz-e, hogy
Elvesztem
Hadd szóljon a dal
Ahogy még soha
Nem akarom tudni
MADÁRHATÁROZÓ
Elvesztem-e
Valaha
SEREGÉLY
A területüket védő fajok, például a seregélyek viselkedését
az emberek hajlamosak magukra venni.
A természet törvényei mindaddig nem helyesek vagy helytelenek,
míg nem találkozunk valamivel, ami ennyire…
megmagyarázhatatlan és kegyetlen.
Ezért megpróbálunk okokat keresni.
Ám ha nincsenek okok,
az egészet személyeskedésnek vesszük.
A madár miatt kereste fel magát?
Gyakorlatilag igen.
Maga pedig idejött, hogy a madárról beszéljen velem?
Nem…
Nem egészen. Arra szeretném kérni,
beszéljen Lillyvel.
Nyilván nem szándékosan bünteti őt.
Nem. Csakis magamat büntetem.
- Elmondta, miért vagyok itt? - Igen.
Tehát magától kért segítséget,
mert maga az ő állatorvosbőrbe bújt agykurkásza.
Na jó.
Beszélgetni
akart.
De attól tartok, nem végeztem túl jó munkát.
Akkor miért van itt?
Már mondtam.
- Arra kérem, hogy… - Saját maga miatt jött.
Már értem.
Azért van itt, hogy enyhítse a bűntudatát.
Megvolt. Beszélt velem.
Már nincs…
bűntudata.
Kérsz egy sört?
- Nekem jólesne. - Köszönöm.
Szép ez a hely.
A nagyapámé volt. Szívás itt füvet nyírni.
- Ez volna az? - Igen, ő az.
- Ártalmatlannak tűnik. - Ne tévesszen meg!
Nincs rá megoldás?
Van, amit nem irányíthatunk.
Minél hamarabb felismerjük ezt,
annál hamarabb elengedhetjük.
Ezt kapd ki! Egy kis életbölcselet.
Erre tart. A francba!
Szent ég! Bolond egy madár.
Visszajön. Köröz.
Ez az! Dobja le!
Nahát!
- A francba! - Szép volt, Mrs. M!
- Mit tettél, Lilly? - Oltári jól csinálta.
- Állati volt. - Ne!
- Hozz valamit! - Máris.
- De mit? - Egy törölközőt vagy bármit.
- Hol tartja? - Csak hozd már, Dickey!
Sokkot kapott.
- Fuldoklik. - Csak ezt találtam.
- A madáranatómia nem a szakterületünk. - Ez egy kolibri.
- Egyformák. - Igen, ez az elülső légzsák.
Nem érem el. Nem tudom…
- Hol a madárdobozom? - Nincs olyanja.
De. Benne van minden eszköz.
- Egy állatorvos madárdoboz nélkül. - Kimenne?
- Nem. - Szívószál?
- Jó ötlet! - Csinált már ilyet?
Nem. Hát maga?
- Várjunk meg egy specialistát? - Lehetne?
Örülnék, mert szívószálat emleget.
- Kimenne? - Nem megyek ki.
- Kifelé! - Ne, kérem!
Mire van szüksége?
Bemosakodószerre, steril kendőre
és vodkára.
Micsoda?
Ja, hogy meginni.
- Van egy üveg ginünk. - Megteszi.
Jack?
Ma este arról szeretnék beszélni, milyen fontos az őszinteség.
Magunk felé.
Velma, szeretnéd kezdeni?
- Elegem van a rohadt dumálásból. - Rendben.
Ez őszinte volt.
Majd én.
Ha nem gond.
Dehogy. Csak tessék!
Depressziós vagyok. Ezért vagyok itt.
A kislányom meghalt.
Ezért én is megpróbáltam eltenni magam láb alól.
Nem vicces, de így volt.
Azt hittem, Katie miatt tettem. Így hívták…
a kislányomat. Katie-nek.
De ha őszinte akarok lenni magammal,
a húszas éveim óta küzdök ezzel a gondolattal.
Nem bírok szabadulni tőle.
Én…
jártam pszichiáternél. Szedtem gyógyszert.
Néha, amikor hat, jobban érzem magam.
Aztán egy idő után…
nem szedem.
Mert nincs szükségem ilyen szarra.
Hisz kézben tudom tartani az életemet.
Túl gyorsan lemondtam magamról.
Majd azokról is, akik szeretnek.
Például… a feleségemről.
A feleségem…
sosem adja fel.
Nem tudja, hogy kell.
Csak továbblép.
Reménykedik, hisz
és éli az életét, amiért gyűlölöm.
De ugyanakkor szeretem is ezért.
Annyira szeretem…
hogy nem akarom cserben hagyni.
Miatta nem adom fel.
Nem akarom cserben hagyni.
Ezt érzem ma.
Boldog vagyok.
Jack!
Seggfej vagy.
Zsebkendőt!
Tudom.
Jó, hogy elmondta.
Haza is viheti. Nincs értelme maradnia.
Mit tegyek?
Pár óránként csöppentse ezt a csőrébe!
- Ha tudja. - Fel fog ébredni?
Nehéz megmondani.
- Mi van a szárnyán? - Lekötöztem, hogy ne repüljön el.
Még ha fel is ébred, lehet, hogy muszáj lesz…
Ha a seb nem gyógyul be, védtelen lesz.
Nem lenne szép
így magára hagyni.
Vicces az élet.
Hogy érti?
Ez a kis fickó igyekszik egyedül túlélni a világ kegyetlenségét.
A seregélyek mások, mint a többi madár.
Miután párosodnak, együtt építenek fészket,
amit meg is védenek.
Közösen.
A fiókákat is együtt etetik.
Nem magányra teremtettek.
Nem egyedüllétre.
Ez nagyon filozofikus, Larry.
Szerintem is.
Tessék!
Csak egy kicsit.
Ezt szereted.
Ha beszélünk egy kómában fekvőhöz, gyorsabban gyógyul.
Gyerünk!
Igen?
Sok a dolgom, Jack.
Nincs időm hallgatni a légzésed.
Tudod, hogy nem csak te szenvedsz.
Mióta Katie elment…
Aztán azt tetted.
Ami nem volt szép, Jack.
Egy éve tartom a frontot,
öt percem sem volt
a saját érzéseimre.
Valahogy sosem jutunk el odáig.
Ez rohadt nagy önzőség, nem, Jack?
Ha hazajössz, változások lesznek.
Beszélünk a dolgokról, sírunk,
aztán továbblépünk.
És másmilyen,
de jobb életet fogunk élni,
mert nem akarok egy helyben toporogni.
Te pedig bocsánatot kérsz,
amiért magamra akartál hagyni.
Mindennap bocsánatot kérsz.
Életünk végéig.
Ami nagyon-nagyon hosszú idő.
Mert hosszú életünk lesz, Jack.
Méghozzá együtt.
Most leteszem. Így kvittek leszünk,
mert te is letetted legutóbb.
És meg is kell etetnem
a madarat, amit majdnem kinyírtam.
Te megértesz, ugye?
Te is házas vagy. Gondolom.
Vagy legalábbis monogám.
Nem is tudom.
A madarak monogámok?
Nem tudom, hogy megy ez.
Itt a gyógyszered.
Gyerünk!
KÖVESD A SZÍVED!
Kitűnő, Sarah. Vigyázzon az ujjára!
Akár a képen. Nagyon szép.
Ez micsoda, Velma?
Itt a kapcsoló.
Átmegy rajta.
Csak felkapcsolja, és már áll is.
- Áll. - Nagyon kreatív.
Szerintem
elfelejtett valamit.
- A lyukat. - Igaz.
Maradhat így?
Hogy fog működni?
Működnie kell?
Nem muszáj.
Nagyon szép.
Köszönöm.
Pofás fa.
- Jól alszik? - Igen.
Hogy érzi magát?
- Maga a szokások rabja. - Vagyis jól.
Így van.
De mi lesz, ha elmúlik? Ha rosszul fogom érezni magam?
Előfordulhat.
Elárulhatom, mennyire haszontalannak éreztem a beszélgetéseinket?
De fejlődött.
Igen.
De nem biztos, hogy maga miatt.
- Lesznek jobb és rosszabb napok. - Hiányozni fognak a bölcseletei.
Az élet ilyen értelemben kiszámítható. Élvezze a mindennapi rutint!
Jót tesz magának.
Na igen. Az élet rutinja.
Vacsorafőzés, alvás, kelés, ágyazás, a feleségem megcsókolása.
Majd visszamegy dolgozni is, és ismét gyerekek közt lesz.
Talán elkezdhetne kertészkedni.
Aztán egy nap gondolkodás nélkül képes lesz kiejteni a lánya nevét.
Az emlékek
hívják majd életre, nem a fájdalom.
És ezzel lezárul.
Ez egész jó volt.
Köszönöm.
Talán nem reménytelen eset.
Nocsak, szia!
Ne csináld ezt!
Megfoglak.
Semmi baj.
Így ni.
Nem félek tőled.
Nagyon apró vagy.
Kéznél van a sisakom.
Kiviszlek.
Szerintem tévedett veled kapcsolatban.
Ahogy talán én is.
Ez az! Repülj!
Repülj! Kérlek, szállj!
Szállj!
Repülj! Gyerünk!
Repülj! Ez az!
Ez az, te kis rohadék!
Mondtam már, hogy új fotelünk van?
Talán.
Bőrhatású.
Olyan a szaga, mint a szárított marhahúsé.
Azt alapvetően szeretem.
Azon töprengtem,
jó lenne oda egy többrészes kanapé.
Hova?
Az ablakpárkány elé.
Ahol Katie játszott.
Egyetértek.
Én…
csináltam neked valamit.
Nagyon szép.
Fogalmad sincs, mi ez.
- Jó valamire? - Igen. Ez egy kapcsolófedél.
De…
nincs lyuk a kapcsolónak.
Lyuk nélkül nem működik?
Nem.
Így nem tudod felkapcsolni a lámpát.
Hogyan használjuk?
Sajnálom.
- Majd kitaláljuk. - Nem. Én…
annyira sajnálok… mindent.
- Jobbat érdemelsz. - Semmi baj.
Semmi baj.
Gondoltam…
ez mindenért kárpótol.
Vágunk rá egy lyukat.
Jó ötlet.
Vágunk rá egy lyukat.
Különben kénytelenek leszünk választani
az állandó fény és az állandó sötétség között,
ami hülyeség.
- Ne vedd sértésnek! - Nem. Ez jogos.
Várj csak
Várj egy pillanatot
Mondanom kell valamit
Nem kérlek
Hogy lépj tovább és felejts
De nincs jobb alkalom
Rendbe jön.
Hogy tévedj
Kétkedj és beismerd
Nem csodás kegyelem ez
Hanem szeretet
Mely egy dalra emlékeztet
Ha változtál is
Meséljen róla!
Áruld el
Megváltoztam ?
A szemedbe hazudtam ?
Végül megbotlottál
Miattam ?
A családra szégyent hoztam ?
Látszott, ha gyenge voltam ?
Lásd akárhogy
Az nem én voltam
Nem én voltam
Áldás voltam vajon
Minden embernek ?
Ha lezuhansz
Én ott leszek
És megmentelek
A családommal voltam ?
Látszott, ha gyenge voltam ?
Bevallom, kicsit félek.
Ha ezt látod
Én is.
Az én vagyok
Vedd ezt fel!
Oké. Répa, paradicsom és egy fej saláta. Ha eljutsz az uborkáig, kettőt hozz!
Vettem.
Háromra?
Egy, kettő, három!
Megváltoztam ?
A szemedbe hazudtam ?
Végül megbotlottál
Miattam ?
A családra szégyent hoztam ?
Látszott, ha gyenge voltam ?
Lásd akárhogy
A családommal voltam ?
Látszott, ha gyenge voltam ?
Ha ezt látod
Az én vagyok
Mi a…
Rohadék!
A feliratot fordította: Horváth Anna