Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Якщо ви малювали зі мною раніше,
то, мабуть, помітили, що я обожнюю писати великі дерева.
-Наскільки великі? -Велетенські.
Абсолютно велетенські дерева з листям і чудовими гілками.
Боб Росс дуже сексуальний.
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Ця його зачіска, джинси з високою талією. Я в грі. Я серйозно.
Господи, зовсім забув тобі розповісти. Я спостерігав, як Кейті спить.
Ця річ, коли перемотуєш стрічку в майбутнє
і бачиш, ким вона стала, і все таке інше.
Я це зробив, і це було неймовірно. Вона подіатриня.
Наша дитина — подіатриня?
У Клівленді. Дуже популярна. Посідає третє місце в компанії.
Їздить на «лексусі». Чотирирічному, але в гарному стані.
Ну… Я завжди думала, що вона буде м'ясничкою.
-М'ясничкою? -Так, м'ясничкою.
М'ясничкою-веганкою. Вона б вирізала маленькі стейки рібай із моркви,
а свинячі відбивні насправді були б із цвітної капусти.
Може, посадимо сюди птаха?
-З птахами все складно. -З ними просто треба бути лагідними.
Привіт.
-Подивіться, хто в нас прокинувся. -Добре подрімала, Кейті?
-Добре? -Хочеш оглянути свою стіну?
-Та-дам! -Непогано.
Знає, що я не художниця. Така кмітлива.
Маленька мамина м'ясничка.
-Татова маленька подіатриня? -Або мамина маленька м'ясничка.
Так, це ти.
Саме так.
Ти дивовижна.
Колишній психотерапевт? Та він із тваринами розмовляти не вміє.
Що вже казати про їхніх власників.
Як же це дратує.
Л. ФАЙН
Я сам поллю.
ЗАОЩАДЖУЙТЕ ЩОДНЯ! СУПЕРМАРКЕТ «ВОЛЛІ»
Ліллі, в овочевий.
«ВОЛЛІ» Я ЛІЛЛІ
Ліллі, овочевий.
КУЛЬКИ SNO BALLS
Посунь вліво.
Стоп. Знаєш що?
-Ще вліво. -Вліво на мене?
Вліво на тебе. Добре.
А тепер посунь це все.
На мене. Ще трохи.
Надто близько.
Отак, добре.
А ми зараз не маємо робити переоблік?
Так, я знаю.
-Ось. -Дай мені дві.
Прошу.
Ліллі.
Я можу з'їздити в гіпермаркет і придбати дві такі за чотири бакси.
Ліллі?
-Пані Оберхоффер. -Від них зуби випадуть.
Хіба що жменями їх їстимете.
-Піди зроби переоблік чи щось. -Добре.
Як почуваєшся, люба?
У мене все добре.
А як справи в Джека?
Просто чудово. Так. Я…
Дякую, що запитали. Обов'язково передам вітання.
Я розмовляла з пастором.
І ми б хотіли зайти в гості
і поговорити.
Навіть не уявляю, через що ти пройшла.
Ліллі, у морозильний відділ.
Ліллі, морозильний відділ.
Найщиріші вітання пастору.
Ліллі, буду відвертим.
Люди помічають, що ти поводишся якось дивно.
Тобто, дивно?
Ну, знаєш,
зважаючи на все, що сталося. Ти неуважна.
Я уважна.
Господи Ісусе.
Що вона в біса робить? Селфі з жуйкою?
Усі неуважні. Ніхто не працює.
Гаразд, Тревісе. Ти знаєш, я сьогодні йду на зустріч у Роузвуді.
-Тож, може, виберемо… -Знову?
Ну, це…
Це щовівторка. Принаймні раз на тиждень.
-Тож… -Бачиш?
Ось про що я говорю. Ти моя права рука, Ліллі.
Але думками ти десь-інде.
Що може захисник-профі без лівого півзахисника?
-Хто блокуватиме наступ? -Я не дуже знаюся на футболі, отже…
Що ж…
Повертайся в гру.
Добре.
Шеррі, більше жодних селфі.
Ані з жуйкою, ані з чимось іншим. Добре?
Ми вже про це говорили.
«НОВІ ОБРІЇ»
ДЖЕК МЕЙНАРД
Бейдж «Воллі», ви Ліллі.
Так, це моє ім'я.
-Ви ж йому це передаєте? -Еге ж.
Кожного тижня. Я вас впущу.
Вітаю.
Привіт. Так рада тебе бачити сьогодні.
-Привіт. -Як ти?
-Привіт, сонце. -Все чудово.
Правда?
-Авжеж. -Маєш гарний вигляд.
Гаразд. Сідайте на свої місця.
Гадаю, минулого разу ми зупинилися на емоційних тригерах.
Хтось має якісь думки чи запитання з цього приводу?
Ні?
Гаразд. Тоді, як завжди…
Ти ж знаєш, як легко оточенню мене звабити.
Але ж ти ненавидиш ці речі.
У них зараз такі аромати.
Сьогодні я хотіла б поговорити про довіру.
Ліллі, почнімо з тебе і Джека.
Так, звісно.
Деяким родинам важко пристосуватися
після тривалого періоду розлучення.
Деякі речі вже не будуть такими, як раніше.
Не думаю, що для нас це буде проблемою.
Для декого — так, але…
Що ж, зміни лякають, але це не завжди погано.
Лякають? Але ми не…
Ми не налякані, правда? Тобто це…
Вона в нормі.
Авжеж, у нормі. І ти теж.
Це правда, Джеку?
Може, давайте далі? Ще стільки людей треба охопити.
Ну, ми просто…
Власне кажучи, ми не говорили про це, але я…
-Не говорили, тож… -Послухай.
Якщо хочеш, поговорімо про це. Звісно.
Чудово. Нам слід це зробити. Поговорити про це.
Поговорімо про щось окрім вейпінгу.
Що наступного тижня? Метамфетамін?
-Серйозно? -Недоречно.
Недоречно, Ліллі.
Це був жарт. Я не це мала на увазі.
Не мала на увазі. Вона підбурила проти мене мого єдиного сина.
-Як вам це? -Мамо, ви знаєте, я не…
-Я тобі не мати! -Поговорімо про щось інше?
-Чудова ідея. -Я бачила її по телевізору з д-ром Філом.
-Велмо. -Підмовляла його перев'язати мені труби.
-Мамо, заспокойся. -Мамо.
-Я тобі не мати! -Велмо.
-Велмо, сядьте. -Не розмовляйте зі мною!
Навіщо повторювати, щоб я заспокоїлась? Я спокійна!
Ліллі.
Ліллі?
Маєте хвилинку?
-Так. -Не дуже вдалий вечір.
Не знаю, у Велми сьогодні відчутний прогрес.
Прийнято. Не дуже переконливий довід на користь психіатричної допомоги.
Як у нього справи?
Насправді?
Це займе деякий час, Ліллі. Він багато пережив.
Так, схоже на те.
А як щодо вас? Ви вертаєтеся до щоденного життя?
Ви вже щось зробили з речами Кейті?
-А це тут до чого? -Ці емоційні тригери досить болісні.
Тобто я мушу позбутися її речей?
Я не знаю.
Як би ви почувалися?
Гадаю, уже пізно, і мені час їхати.
Ліллі, ви отримуєте від цих зустрічей щось для себе?
Так, але зосередьмося на Джекові.
Ми це робимо. А ви з кимось це обговорюєте?
Я постійно розмовляю з людьми. Як із вами просто зараз.
Гаразд, Ліллі.
Ви теж мусите щось зробити.
Що ж. Чудово.
Я працювала з одним хлопцем, який живе неподалік від вас.
Він психотерапевт.
Може, зателефонуєте йому.
Ларрі Файн?
Як тріо The Three Stooges?
Він хороший хлопець.
З ним можна поговорити.
Авжеж, Регіно.
Краще звернутися до когось, перш ніж це стане необхідністю.
Авжеж. Я звернуся до вас наступного тижня.
Привіт, Джеку.
-Дякую. -Зачекай.
Це від Ліллі.
Вона послідовна.
А це погано?
Дякую.
Прошу.
Ну ж бо.
Ей, малюче. Дивися, куди летиш.
Дідько.
Сучий ти сину.
Як у вас зі сном?
Відмінно. Дякую.
-Апетит у нормі? -О, так.
Правда, тут така вишукана кухня.
Не знаю, чи дають зірки Мішлен психіатричним установам,
але якби давали…
Як щодо ліків?
Вони допомагають?
Не знаю, що й сказати.
-А ви як гадаєте? -Йдеться не про мене.
Ну…
Ваша дружина вас відвідує?
Моя дружина?
Вона вас відвідує?
Знаєте, я саме хотів запитати.
Обов'язково робити це так часто?
Я маю на увазі відвідування.
Шкода, що вона щотижня мусить долати таку відстань.
Вам сниться ваша донька?
Моя донька?
Ні.
Перепрошую, пані.
Скільки за ліжечко?
Маєте плани на це крісло-реклайнер?
Начебто ні.
ЛАРРІ ФАЙН 1122 ЕЛЬ СЕНТРО СТРІТ
КЛІНІКА «НАЙКРАЩІ ДРУЗІ»
Золота рибка? Господи.
Ні, гадаю, коли з ними це трапляється, вони вже, ви розумієте…
Співчуваю вашій втраті.
Гаразд. Бувайте.
Вам допомогти?
Ні, гадаю, я помилилася.
Ви до д-ра Ларрі?
-Тобто Ларрі Файна? -Ми називаємо його просто д-р Ларрі.
Ліллі Мейнард?
Так. Це…
-Гаразд. Ой! -Хелен.
Хелен, будь ласка.
Я не можу цьому зарадити. Гадаєте, чому я тут?
Пробачте.
Як звати вашого улюбленця?
У тому й річ. У мене немає тварини.
-Немає тварини? -Ні.
Докторе Ларрі,
Ліллі прийшла на зустріч, але без тварини.
Це вперше.
Та що ж це. Ей! Друже, я заміжня.
А я живу з цим цілодобово.
-Відрубайте йому яйця. -Хелен, це кастрація.
Ніхто не приходить сюди, щоб відрубати яйця, я гадаю.
Я ні. Я по оголошенню.
Ви хотіли запитати про тварину, чи що?
Ну, взагалі, ні.
Мені вас рекомендувала одна дівчина.
Дівчина?
Регіна Міллер.
Вона досі в держзакладі?
Вона в «Нових обріях».
Що ж, я відняла у вас достатньо часу, тож дякую.
Ні, не йдіть, поверніться.
Проходьте. І він теж.
Не ви.
Сідайте.
Місце.
Чекайте.
-Ходімо. -Так.
Я точно маю тут бути?
Він не проти. Не розумію, чому Регіна це зробила.
Я більше не займаюся психотерапією. Покинув це десять років тому.
Заради ветеринарії?
Це трохи дивно.
Насправді цьому є просте пояснення, але зупинімося на слові «дивно».
А що ви робили в «Нових обріях»?
Нічого. Власне, я там була,
але там, знаєте, лежить мій чоловік.
-Йому вже краще? -Мабуть.
-Каже, що він у нормі. -Це добре.
-А як щодо вас? -Щодо мене? О, я теж у нормі.
-Тож Регіна направила вас, бо ви в нормі. -Це була не моя ідея.
-Але ви тут. -Так.
Я…
Знаєте, вона сказала, йому не завадить,
якщо я щось зроблю, тож…
Я також обміняла деякі зі своїх меблів,
більшість своїх меблів, на крісло-реклайнер зі штучної шкіри.
Тобто не всі, але…
Моя донька, наша дитина померла.
Понад рік тому, тож…
Синдром раптової смерті немовлят, так нам сказали.
Це жахливо.
Мій чоловік Джек із цим не впорався.
А ви впорались?
Ні, я…
Гарне запитання.
Гаразд, що ж…
Я більше не займаюся такими речами.
Не ображайтесь, але це очевидно.
Може, Регіна знайде вам когось іншого.
Так, авжеж.
Гаразд.
У разі проблем із тваринами звертайтесь.
Дякую.
Тріггере, тримайся, друже. Краще вже не буде.
Саро, дуже добре, але… Гаразд, не…
Тихше. Лагідніше. Ти ж не хочеш з нього дух вибити.
О, Велмо, це… Що це таке?
Це емодзі.
-«Лайно». -Дуже автентично.
-Коли вже можна ставити це в піч? -Скоро, люба. Дуже скоро.
Джеку, це прекрасно.
У мене є краще приладдя он там, за полицею.
Гарна робота. Цього разу рівніше.
Не зупиняйтесь.
ЗЕЙН КЕЙТІ
Знайшли приладдя?
Так.
А це звідки?
Мотлох ще з тих часів, коли тут була школа.
-А що сталося? -Зі школою?
Замало дітей.
Ходімо, закінчимо вашу вазу.
Вона вже готова.
Лети собі. Забирайся до біса!
Геть! Це мій город!
І не повертайся!
Привіт, Ліллі.
-З ким ти розмовляєш? -З тобою, Чаку.
Ні. Вибач, Чаку, я просто жарт…
Шви не потрібні.
-Щеплення від правця робили? -А потрібно?
Про всяк випадок.
Птах сприйняв вас як загрозу.
Зараз це так і є.
Розумієте, це сезон розмноження.
Яйця, пташенята й таке інше.
-Може, поки що не будете виходити у двір? -Це мій бісів двір!
Ви завжди так гніваєтесь?
Мені що, копів викликати? Ви сказали дзвонити в разі проблем із тваринами.
Ви чули про третю стадію скорботи?
-Тобто це та, що настає за другою? -Необов'язково.
Але загалом так.
Це стадія торгу і гніву.
Ніхто з вами не розмовляв про це?
Ні. А яка наступна?
Депресія.
Чудово. Не можу дочекатися.
Може, чекати вже недовго.
Це все.
Дякую.
-І вибачте за клопіт. -Жодного клопоту.
Мабуть, пошукаю лікаря, який працює з людьми.
Гаразд.
Перепрошую.
Можете описати вашого птаха?
Не знаю — темний, з крилами.
Це звужує коло пошуку.
Але навіщо?
Може, ви б хотіли про це поговорити.
Поговорити про птаха?
Так, про птаха.
Гаразд.
Так.
Що ж…
До зустрічі.
Так.
А поки що тримайтеся подалі від цього вашого нового сусіда.
Авжеж, новий сусід. Гарна назва.
Не беріть цей.
Грибок.
Ні, мені не потрібні грибкові перці.
Ще б пак.
У вас є щось для відлякування птахів?
-Відлякувач птахів? -Так.
-Птаховиганяч. -Дотепно.
Люблю гарний жарт.
Як щодо шипів?
Ні, я не нанизуватиму їх на шампур.
Зараз.
Схоже на азіатський пляжний м'яч.
Еге ж. Маю такий біля басейну. Жодного птаха навколо.
Втім і людей теж.
Знаєте що? Є!
Мені що, йти за вами? Я…
Матінко…
Птахів теж лякає до всирачки.
Беру.
Як тобі це, малий гівнюче?
Коли померла моя дружина, я думав, що не зможу рухатися далі. Я не знав як.
Щиро кажучи, я й досі не знаю, але я це роблю.
Щоранку я прошу, щоб Він давав мені сили і сміливості рухатися далі
і використовував мене для інших.
Амінь. Знаєте, пасторе, хочу сказати, що ви допомогли й мені.
Алло?
Ніколи не повіриш, що я дивлюся.
Це одне з тих релігійних шоу, «Вища енергія».
Назва, як в електропостачальника.
Чи магазина з планом.
Діти досі звуть це планом?
Гадаю, вони вже придумали крутішу назву або емодзі.
Певно, у них є для цього емодзі?
Вони мають емодзі на все.
Знаєш, а я знову зайнялася городом.
Знайшла лійку, яку ти розмалював із Кейті.
Валялася в чагарнику.
Мало не зачепила газонокосаркою.
У Книзі Вихід сказано:
«І отруїли їхнє життя тяжкою працею
на глинищах та цегельнях та всякою польовою роботою,
та всілякою іншою примусовою роботою, що нею їх обкладали».
-Води? -Ні, дякую.
Добре. Бувайте.
До побачення.
Ось цей, пане поліціянте.
Великохвостий гракл.
Але ж далеко він відлетів від боліт Окічобі у Флориді.
Може, загубився.
Гадаю, ви не так часто розмовляєте з пацієнтами.
Бо вони тварини? Ми постійно розмовляємо.
Здебільшого говорю тільки я, але мене влаштовує.
Як справи в Джека?
Нібито все гаразд. Мушу відвідати його завтра.
Мусите?
Це вівторок. Увечері щовівторка побачення для родин.
Тож я мушу його відвідати, бо це родинна зустріч.
-А ви хіба не хочете? -Так, звісно. Він же мій чоловік.
Щотижня їду з роботи раніше, щоб встигнути на цю зустріч.
Але, гадаю, я б здуріла,
якби мене тримали в тому місці цілодобово.
Та він нібито не проти.
-Це Джек зголосився на госпіталізацію? -Щось на кшталт того.
Тобто?
-То це так працює? -Що як працює?
-Це. -О, ви вважаєте…
Ні. У цьому разі я б сказав:
«Час вийшов. Випийте цю таблетку».
Ні, ми просто розмовляємо.
Іноді ми відштовхуємо людей, щоб побачити, чи повернуться.
Дійсно?
Можливо, цього разу буде краще.
Ви так думаєте?
Можливо.
А це не блакитна сойка?
Я одного разу зашивав кота після сутички із сойкою.
Дуже агресивний птах.
Не думаю, що то була сойка. А це хто?
-Це яструб. -Ні. То не був яструб.
Я знаю, хто такий яструб.
Вони походять від динозаврів. Птахи.
-Так. -Та ви знаєте, ви ж ветеринар.
Я знав це ще раніше.
Що з головою?
Один птах вважає мене загрозою.
То ти йому погрожуєш?
Ні!
Ні, лише займаюся своєю справою на городі.
Мені начхати, хто вона — нічого не готує, сама як тріска.
У нас новий реклайнер.
А що не так зі старим?
Нічого. Просто подумала, варто щось змінити.
Ти жартуєш.
Забирайся.
Геть з моєї сови!
Це шпак.
Бачите білі цяточки, схожі на зірки?
Ревно охороняє свою територію.
Його не так легко відлякати. Він надто розумний.
-Розумний? -О, вони дуже кмітливі.
Неперевершені імітатори.
Моцарт тримав такого вдома.
У його записниках знайшли мелодію одного з його концертів
і поряд — цю мелодію, проспівану птахом.
Ідентичні, хіба що один–два півтони були вищі або нижчі.
Так. Коли птах помер, він був невтішний.
Навіть влаштував похорон.
А це ідея.
За два тижні до цього
Моцарт не з'явився на похорон власного батька.
Певно, його батько був ще тим вилупком.
Ви пані, яка має проблеми з птахом?
Так, це я.
Що ж, ось пастки.
Ця, правда, радше для койота.
Це не продам, протизаконно. У вас є ліцензія?
Ні.
Я міг би дати в оренду,
якщо ви одразу її повернете.
Це для маленької пташки.
Можна зловити її в цю пастку,
але випустити краще в Мексиці, інакше знайде дорогу назад.
Я не хочу, щоб вона повернулася.
Тоді є тільки один спосіб.
Біорегуляція.
-Хочете сказати… -Винищення.
Тобто…
Тобто вбити?
Ми уникаємо цього слова. Це негуманно.
Гаразд, це…
Я розумію. Але йдеться про це, так?
Пані, на цій планеті 400 мільярдів птахів.
-Це страшенно багато. -Ні.
-Це дуже багато. -Ні.
Це мій бізнес.
Послухайте. Минулого місяця прийшла одна жінка.
Зі скляним оком. На неї напала пташка.
-Господи. -Здається, це був горобець.
-Жартуєте? -Надзвичайно агресивний.
Він нічого не відчує.
Справді 400 мільярдів?
Це пошесть.
СОРТОВЕ НАСІННЯ «ЩЕЗНИ-ШКІДНИК»
А якщо його знайде єнот?
Або миле ведмежатко?
Чи дитинча коали?
Це годівниця для птахів. Крихітна. Туди ніхто не залізе.
Ти ж знаєш, що в Північній Америці немає коал?
Так. Це правда.
Якось я бачив, як один дуже худий опосум видерся на поїлку для колібрі.
Його зігнуло, як пальму в тропічний шторм.
Ні, тут цього не станеться.
Може, і так.
Але все може бути. Тварини готові на все заради їжі. А цукрова вода…
-Ви куштували цукрову воду? -Ні, Дікі.
Я не куштувала цукрову воду для колібрі.
Вона дуже солодка.
Тварини підуть на все, щоб її скуштувати.
Це не цукрова вода. Це насіння.
Авжеж, насіння.
Змішане з отруйним.
От лайно. Поїду додому і зніму її.
Поставлю кінець зміни на п'яту.
Пробач.
Ти на це не заслужила.
-Як у вас зі сном? -Добре.
-Апетит у нормі? -Все гаразд. Так.
-Ви почуваєтеся пригнічено? -Навіщо це все?
Не треба.
То ви готові виписатись?
Повірте,
якби я міг, я б це зробив.
Навіть якби мусив прикидатися.
Але я намагався. Я пробував це зробити.
Й опинився тут. То що мені…
Що я маю… Я маю повернутися до роботи?
Знаєте, чим я заробляю на життя? Ким працюю?
Так. Ви вчитель.
Мистецтво в початкових класах.
Тож…
Спробуйте дивитися на цих дітей щодня.
Спробуйте це.
А як щодо дружини? Певен, вона б хотіла бачити вас вдома.
Знаєте, кілька років тому…
я приєднався до ліги фрізбі.
Так вийшло.
І Ліллі, моя дружина,
не хотіла залишатися осторонь
і наполягла, що буде нашим єдиним черлідером.
Щоби було зрозуміло, в лігах фрізбі немає черлідерів.
Та й глядачів немає.
Але вона там була з цими помпонами.
Я вдавав із себе спортсмена.
Вона дістала для мене спортивну куртку з емблемою.
І ми…
Так безглуздо.
Я не знаю, як туди повернутися.
Я не можу бути для неї тим, ким був раніше.
То який у вас план?
Мені потрібна хвилина, щоб визначитись, як бути далі.
Тож якби ви…
записали, що мусите записати…
Ми можемо…
Ми можемо це зробити? Просто…
То як?
Я можу залишитися?
Так для вас буде краще.
Де ти? Куди ти подівся?
Ось так. Ти цього не очікував, еге ж?
Послухай, розставимо крапки над «і». Для протоколу, я…
Я знаю, про що ти думаєш. Що я її вбила,
біоврегулювала цю пташку, але…
Тобто, я її… Хоча кого я обманюю?
Я її вбила. Ти знаєш, що я її вбила.
Це було дуже неправильно.
Погано.
Не варто було.
Якщо ти не помітив, у мене зараз до біса важкий період.
Тому що всі живуть собі далі, наче нічого не сталося.
А я кажу: «Зупиніться». Мені треба на деякий час зійти.
Тобто це…
дуже дивно, що я розмовляю з тобою.
Еге ж.
А ти власне мене слухаєш.
Ось так.
Що ж, гарний сеанс.
Це моя доплата.
Послухай, дитинко
Проспівай це, вилупку!
Послухай, серденько
Це ранішнє сонце
Прийшло тебе привітати
Воно виглядає з-за рогу Чекає на зустріч із тобою
Його світло розсіює всі твої клопоти
Послухай, дитинко
Послухай, серденько
Цей світ створений не для того, щоб мріяти
Цей світ створений не для тебе
Цей світ створений, щоби вірити
В усі ті речі, які ти збираєшся зробити
Послухай, серденько
Тримайте.
Ця обшивка залишає плями.
Так. Дякую.
Як ви мене знайшли?
У довіднику був тільки один «Л. Файн, д.в.н.».
-Це ім'я крутого репера, якщо… -Я не виконую реп.
Думала, прогулянка мені допоможе.
Під дощем?
Як зустріч минулого тижня?
Чудово. На одному подиху.
Що ж, добре. Дякую, що зайшли. Уже пізно. Піду спати.
Я не знаю, що ви хочете почути.
Уся ця ситуація —
йдеться не про Кейті.
Ви розмовлятимете про неї.
Але йдеться про вас із Джеком. Джек і ви.
Як почати все спочатку? Як жити в шлюбі, зараз?
Чому Джека госпіталізували?
Він…
У нього були проблеми зі сном.
Він просто хотів заснути
і не прокинутися.
Як Кейті.
Ви були розгнівані?
Ні, я не сердилась. Він був пригнічений.
І мав усі підстави.
Як і ви, але ви не намагалися накласти на себе руки
і залишити чоловіка позаду.
Самого.
Ви звинувачуєте себе?
Хто каже, що тут хтось винний?
-Я кажу. -Це нижче пояса, Ларрі.
Не тому, що це правильно чи неправильно, добре чи погано, просто ми так робимо.
Нам важко змиритися з тим, що такі трагедії відбуваються без причини.
Тож… Наші почуття шукають вихід і завжди його знаходять.
Тому ми б'ємо кота, шпиняємо собаку
або труїмо птаха.
Найгірше те, що ми атакуємо самих себе.
Джек знає, що ви відчуваєте?
Ванна далі коридором ліворуч.
Поговоріть з ним.
Ходімо.
Тобі подобається бути тут?
Подобається?
Тобто, це допомагає?
Так.
Гадаю, що так.
Може, піднімемось знову до озера,
коли ти приїдеш? Четвертого липня.
-Так, авжеж. -Це ж цікаво, правда?
Так — буде, як колись, наче нічого не сталося.
Я цього не казала.
Так, я знаю.
Але тому я тут, правда?
Очікується, що я повернуся в старі добрі часи,
і ми житимемо далі.
-На це просто потрібен час. -Прошу тебе.
Ти дійсно вважаєш,
що час усе це виправить? Що він нас виправить?
Я не це мала на думці. Але ми не можемо залишатися тут.
-Це недобре. -Я знаю.
Але я не знаю, як мені знову вписатися в життя.
Я не знаю, як нам вписатися,
як це все зібрати докупи.
Я… Я не такий, як ти, Ліллі.
Ти не такий, як я?
Я носила її всередині дев'ять місяців.
То чого ти тут?
Чому я спав того ранку?
-Все гаразд, не треба. -Я міг піти розбудити її.
Я міг зробити хоч щось.
Але я проспав.
Щоранку, коли я прокидаюся, перше, що я чую, — як плаче наше маля.
І в цю коротку мить
я уявляю, що я просто прокинувся.
Що це звичайний ранок.
Ця дорогоцінна мить агонії —
кульмінація мого дня.
Тож благаю, не кажи мені про час —
у мене його купа, Ліллі.
І я це ненавиджу. Він ніколи не закінчується.
-Будь ласка, любий. -Якби я знав, як це зупинити.
Якби ж то. Але я не знаю.
Я позбулася всіх її речей.
Я не знала, що робити.
Весь час дивилася на її зачинені двері.
Я позбулася всіх її речей.
Я просто не могла.
-Я хотіла… -Тобі краще піти, я гадаю.
-Пробач, я… -Ні, краще йди.
Я не знаю, чому я це зробила.
Мені слід було запитати тебе.
Джеку?
Джеку!
Ти приготував мені обід?
Хто тут у нас?
«ГОСПОДИНЯ» КУЛЬКИ SNO BALLS
-Що? -Мама клала їх у мої пакунки з обідом.
Господиня Моя героїня
-Добре. На мене. -Вона знову це робить.
Бідолашна. Важко їй зараз.
Не знаю, може, це не той прохід.
ДЖЕК МЕЙНАРД
Ліллі.
Мене не впустили, я вже хвилююся. З ним усе гаразд?
Сядьмо на хвилинку?
-Все гаразд? -Так.
З ним нічого не сталося. Просто…
-Може, сядьмо? -Не хочу — я хочу поговорити з Джеком.
Він попросив не пускати до нього відвідувачів.
Я не відвідувач. Я його дружина.
Пацієнт іноді потребує особистого простору.
Простору? Я витрачаю дві години на дорогу туди й назад.
-У нього купа простору. -За законом він має право.
-Чхати я хотіла на закон. -Ліллі, прошу, сідайте.
Гаразд! Ось! Сидимо. Щось змінилося?
Ви знайшли мого колегу?
Так, але ви не згадали, що він також лікує пуделів.
Він ніколи не скаже —
Ларрі мав стати керівником у Джонса Гопкінса.
Так, але ж не став?
Тож він здався, як і всі інші.
Як ви вважаєте, коли я зможу побачитись із Джеком?
Я не знаю.
Це залежить від Джека.
А знаєте що?
Ось. Віддайте йому це.
Година за кермом.
Я роблю це заради нас. А ти не хочеш мене бачити.
Думаєш, мені подобається їхати дві години туди й назад?
Гаразд.
Тобі потрібен простір.
Хочеш простору? Я дам тобі простір. Простір на годину в обидва кінці.
Ти ніколи не замислювався над тим, що роблю я?
Ніколи!
Жодного разу!
Мені теж паскудно, Джеку!
Не хочеш бачити мене? Я не хочу бачити тебе!
Я теж не хочу тебе бачити!
Ти хоч раз подумав, що я не хочу бачити тебе?
Знайди собі іншого гостя!
Джеку?
Джеку.
Боже мій.
Я не чую кота.
Що там, шумить? Ви чуєте шуми?
Я чую, як виє дорослий чолов'яга.
-Гаразд, ось що ми зробимо. -Так?
Даватимете йому ліки, два рази на день, з їжею.
Жодних буфетів на заправках. Лише сухий корм.
-Гаразд? -Гаразд, зрозумів.
-Я серйозно. -Я йому поясню.
Ей, ти це чув?
Ей, більше жодних начос.
Або кукурудзяного хліба.
Жодних корн-догів. І жодних Cheetos.
Не дивися на мене так. Чому ти на мене дивишся?
-Мами точно тут немає? -Вона заїде за мною пізніше.
Так, зачекаймо на неї, гаразд?
Я знаю, що ви скажете. Вона постійно втомлена.
Брат також каже, що вона втрачає вагу.
Це…
У неї сильний біль, і якість її життя буде…
Я розмовляю про якість її життя з десятирічною дитиною.
Хіба мати Гові нічого не сказала про…
Я казала, вона все підписала і заїде пізніше.
-Гаразд? -Це не її провина.
Їй важко даються такі речі.
Ви впевнені, що це все?
Я впевнений.
Це нічого.
Вам слід припинити з'являтися без попередження.
Мені потрібна послуга, Ларрі.
Він не хоче мене бачити, і мене не пускають.
-Це його право. -Так, я чула.
Але якби ви зателефонували Регіні чи ще комусь.
-Це так не працює. -Але ви знаєте як.
У вас мають залишитись якісь повноваження, чи не так?
-Це не найкращий час, Ліллі. -До біса, Ларрі.
Мене викреслив зі списку відвідувачів у психлікарні власний чоловік.
Ось що треба зробити.
Домовтеся із Фон про зустріч.
Домовитися?
Хіба ви не маєте мені допомагати? До чого це все?
Нелікувальна терапія,
удавана терапія, що ще? Хіба ми не цим займалися?
-Я що, одна на цьому острові? -Я більше не психотерапевт.
Як мінімум, не ваш терапевт.
Оце правда.
Ви лайно, а не терапевт.
Може, тому ви це кинули.
Тобто, що тут є такого,
заради чого варто було кидати?
Коти, які не розмовляють?
Не розмовляють. Але вони домовляються про зустріч.
Чого ви від мене хочете?
Хочете дістати якусь відповідь?
Хочете почути, що все буде добре?
Так.
Так, Ларрі.
Відповіді — це добре. Люди шукають відповіді.
У мене немає відповідей.
І ніколи не було. Я просто говорив.
І щойно я це зрозумів, я все кинув і перестав щось удавати.
Гадаєте, ви можете виправити Джека? Гадаєте, це вихід?
А що мені робити?
Усе кинути?
Як він це зробив?
Або як ви?
Це принаймні активний вибір.
Облишмо все це?
Мені дуже прикро. Не слід було починати. Я винний.
Домовмося не робити цього більше, гаразд?
Авжеж, Ларрі.
Сучий ти сину!
Начувайся, гівнюче. Твій біль іде до тебе.
Господи.
О, Ліллі.
Привіт, Джеку.
Допомагати іншим — саме та відповідь, яку я шукав.
Ви можете простягнути комусь руку сьогодні.
Пасторе, ви вплинули на моє життя, коли простягнули руку мені.
Коли я почула добру новину, я була…
Я була загубленою, розбитою.
Я мала залежність.
Спала з чоловіками.
Я цим не пишаюся.
Пригадую вірш із Послання до Ефесян 6:7.
«Служіть із зичливістю, немов Господеві, а не людям!»
А не людям! Амінь.
А не людям. Це подорож.
Це те, що я взяла з цього для себе.
Бо в мене було стільки чоловіків.
Стільки чоловіків.
Багато.
Уяви, що ти тигр.
Дожени свій хвіст.
-В голові запаморочилося. -Послужи.
Хороший тигр.
А тепер рикни.
Лежати, тигре. Молодчина.
-Це весело. -Не зупиняйся.
Послужи.
Покрутися навколо.
А тепер рикни.
Гучніше.
Ще раз.
-Хороший тигр. Молодець. -Ей, я хочу погратися.
-Можна з вами? -Добре.
-Я приборкувачка левів. -Гарно виходить.
Тоді я буду ще одним левом?
-Я тигр. -О, ти тигр?
А ричати вмієш?
Як же ти мене налякав. Це було круто.
Якщо ми цирк, нам потрібні ще кілька тварин.
Я побачив жирафу.
Ей, Меле. Ти жирафа.
Ходімо, ти жирафа.
-Я жирафа? -Так.
-Гаразд, я жирафа. -Ти жирафа.
Добре, маємо жирафу.
Хто там бавиться в багнюці?
Я знайшов слона! Нам потрібен слон, чи не так?
Ходімо, Бобе, будеш слоном. Можеш так зробити?
-Авжеж. -Добре, ось так.
Ось так. Гаразд, усі.
-Сюди, жирафа. -Добре.
Наша приборкувачка левів казатиме, що робити.
Пограємось у звуки? Що це за звук, Боб?
Як щодо тигра?
Слухаємо твій наказ, юна приборкувачко левів.
-Не хочу гратися. -Котику, усе добре.
Усе гаразд. Я просто…
Я просто грався. Гей, влаштуймо парад замість…
-Я хочу піти. -Джеку.
-Я лише… Дивіться! -Це було весело.
А ось і клоуни. Хочете бути в парадному гурті?
-Гаразд, усі. -Тихіше.
-Гей! -Ходімо.
Що за…
-Куди поділася жирафа? -Джеку?
-Може, зайдемо всередину? -Меле, що відбувається?
-Джеку. Ти лякаєш людей. -Не чіпай мене.
-Ходімо всередину. -Я не хочу йти.
-Добре, Джеку. -Я не хочу всередину!
-Пробачте. -Я в нормі.
Відчепіться! Гей, я не хочу йти.
Регіно, я не хочу всередину. Я хочу гратися. Ми просто гралися.
Я не хочу вертатися.
Господи. Ми просто грались.
Можна перевірити ціну на другій касі?
Прошу перевірити ціну на четвертій касі.
-На дроті. -Гей.
Потрібно перевірити ціну на четвертій, третій і другій касах.
-Тревісе, до кас, будь ласка. -Ліллі.
-Що ти в біса робиш? -Міняю ціни, як ви мене попросили.
Відколи це ми беремо п'ять центів
за упаковку засобів жіночої гігієни?
Пакет хрусткої паніровки для риби?
Мало не за всі трикляті вироби в магазині?
Я не знаю. Тобто це…
Тут щось не так.
Якого кольору небо у твоєму світі, Кемосабе?
Потрібно перевірити ціну в пекарні.
Може, поміняю все назад,
перш ніж покупці неправильно все зрозуміють.
Тут усе по п'ять центів!
-Чи, може, зробити перерву. -Ти вільна до кінця дня, сестро.
Мусиш це знову заслужити.
Ти ходиш по тонкій кризі, Ліллі.
Пане, тут немає товарів за п'ять центів.
-Жодних. -Просимо менеджера до кас.
Ти вже знаєш мене
Ніби ти намалював мене, а потім
Розфарбував
Я була тонкою як папір
У тому вимірі, у тому стані душі
Я думала, ти образиш мене
Гадала, тепер моя черга, але
Я впораюсь.
Може, я зрозумію
Любов треба заслужити
Ліллі Мейнард.
Тож я хочу почути ту пісню
Уперше
Я хочу відчути себе так
Як це було в розквіті сил
Я хочу зупинитися, перемотати вперед
І назад
Я не хочу знати, коли це буде
Востаннє
Тож я хочу почути ту пісню
Уперше
Я не хочу знати
Коли це буде
ВИВЧЕННЯ ПТАХІВ
Востаннє
ШПАК ЗВИЧАЙНИЙ
Спілкуватися зі шпаком, який ревно охороняє свої кордони, нелегко,
бо люди сприймають це особисто.
Не думаю, що людина замислюється, чи правильні ті чи інші закони природи,
доки не стикнеться з чимось таким
незбагненим, таким випадково жорстоким.
І тоді намагається знайти цьому пояснення.
А коли не знаходить,
гадаю, саме тоді починає сприймати це особисто.
То вона прийшла до вас із приводу птаха?
Ну, технічно, так.
А ви хочете поговорити про птаха зі мною?
Ні…
По суті. Я хочу, власне, попросити вас
поговорити з Ліллі.
Я не думаю, що ви бажаєте її покарати.
Аж ніяк. Я бажаю покарати лише себе.
-Вона розповіла вам, чому я тут? -Так.
То вона звернулася до вас,
бо ви її мозкоправ,
але в образі ветеринара?
Гаразд.
Вона прийшла,
щоб поговорити.
Але боюсь, у мене не дуже гарно вийшло.
Тоді чому ви тут?
Я ж вам сказав.
-Щоб ви… Я прошу вас… -А, то ви тут заради себе.
Авжеж. Гаразд.
Ви тут для того, щоб почуватися краще.
Ну, ви це зробили. Ми поговорили.
Тож…
Почувайтеся краще.
Пиво будеш?
-Я зараз не відмовлюся. -Дякую.
Тут дуже гарно.
Це земля дідуся.
Але косити тут до біса.
-Це той самий? -Так, це він.
На вигляд сумирний.
Зовнішність оманлива.
І нічого з цим не вдієш?
Ми не можемо вплинути на деякі речі.
І що швидше ти зрозумієш, що це за речі,
то швидше їх відпустиш.
Подивися на це. Ціла філософія.
Цей малий летить на нас. Дідько!
Лайно собаче! Цей птах схиблений!
Повертається. Кружляє.
Так, кидайте.
-От лайно! -Оце так поцілили, пані М!
-Дідько, що ти наробила, Ліллі? -Ви влучили.
-Це було блискуче. -Ні.
-Принеси що-небудь. -Добре.
-Стривайте, що я маю принести? -Рушник чи щось таке.
-Де у вас… -Дікі, просто принеси його.
Так, уже несу.
У нього шок.
-Він задихається. -Це все, що я встигла знайти.
-Анатомія птахів — не наша спеціальність. -Це ж колібрі?
-Вони всі однакові. -Так, це передній повітряний мішок.
Не знаю, як до нього дістатися. Не знаю.
-Де моя пташина скриня? -Яка ще скриня?
Та, де всі потрібні інструменти.
-Супер. Ветеринар без пташиної скрині. -Зачекайте надворі.
-Ні. -Соломинка для кави?
-Гарна ідея. -Ви це раніше робили?
Ні, не робив. А ви?
-То викличте фахівця. -А в мене є вибір?
Я б залюбки. Соломинки для кави!
-Зачекайте надворі. -Ні, я залишусь!
-Геть! -Будь ласка, вийдіть.
Що вам потрібно?
Хірургічне мило, стерильні серветки
і горілка.
Горілка?
О, для вас.
-У нас є пляшка джину. -Підійде.
Джеку?
Сьогодні я хочу поговорити про те, як важливо бути чесним.
Із самим собою.
Велмо, може, почнемо з вас?
Мені набридли всі ці бісові балачки.
Гаразд, це було чесно.
Я почну.
Якщо ви не заперечуєте.
Так, звісно.
У мене депресія. Тому я тут.
Моя маленька донечка померла.
І тоді я спробував заподіяти смерть собі.
Це не смішно. Але я намагався це зробити.
І я думав, що це через Кейті. Так звали…
так звуть мою дочку. Кейті.
Але якщо бути із собою відвертим, я борсаюся в цьому з 20 років.
І не знаю, як вийти з цього стану.
Я звертався до психотерапевтів, приймав ліки.
Іноді це працює, я дійсно почуваюся трохи краще.
Але згодом
я здаюсь.
Тому що мені не потрібне це лайно.
Тому що я не можу впоратися з власним життям.
Я так швидко кидаю самого себе.
А потім кидаю тих, хто мене любить.
Наприклад, свою дружину.
Моя дружина…
Вона не знає, як це — кинути.
І навіть не намагається.
Вона просто йде далі.
Далі сподівається, вірить,
живе в цьому світі. І я її за це ненавиджу.
Але водночас я так люблю її за це.
Так люблю, що…
Я хочу не здаватися разом із нею.
Не заради неї.
Я хочу не здаватися разом із нею.
Так, це мій день.
Щасливий день.
Джеку.
Сучий ти сину.
Серветку.
Так, знаю.
Дякую, що поділилися, Джеку.
Беріть додому, навіщо чекати тут всю ніч?
І що робити?
Спробуйте капати йому в горло пару крапель ось цього кожні дві години.
-Якщо зможете. -Він прокинеться?
Важко сказати.
-Що це в нього на крилах? -Зв'язані, щоб не улетів.
Навіть якщо він прокинеться, може, мені все ж доведеться…
Якщо рана не загоїться, він не зможе себе захистити.
Було б нечесно випускати його
в такому стані, самого.
Цікаво, як це працює.
Як що працює?
Я про те, як цей малюк намагається вижити
в цьому жорстокому світі самотужки.
Шпаки відрізняються від інших птахів.
Коли вони спаровуються, то будують гніздо разом.
Й охороняють гніздо
разом.
Навіть годують пташенят разом.
Вони просто не створені, щоб існувати в цьому світі окремо,
на самоті.
Це дуже глибоко, Ларрі.
Я теж так подумав.
Гаразд, ковтни це.
Зовсім трохи.
Тобі це подобається.
Читав, що з коми виходиш швидше, якщо з тобою розмовляють.
Ну ж бо.
Алло?
Я тут трохи зайнята, Джеку.
Тож я не маю часу на те, щоб слухати, як ти дихаєш.
Ти ж знаєш, що ти тут не єдиний, кому болить?
Тобто, відтоді як Кейті пішла від нас, це було…
А потім ти зробив те, що зробив.
І це неправильно, Джеку.
Я тримала це все докупи цілий рік,
і за цей час я не знайшла п'яти хвилин
подумати про власні почуття.
Ми ніяк до цього не дійдемо, еге ж?
І це до біса егоїстично, правда ж, Джеку?
Тому, коли ти повернешся, ми припинимо це лайно.
Ми поговоримо,
ми поплачемо,
а потім ми продовжимо рухатися далі та вгору.
І ми знайдемо інше,
але навіть краще життя, ніж до того,
бо мене не цікавить борсання на одному місці.
І ти вибачишся переді мною за те, що намагався забрати себе від мене.
Ти вибачатимешся щодня.
Щодня до кінця нашого життя.
А це буде ще багато, дуже багато разів.
Ми збираємося прожити довге життя.
І ми житимемо його разом.
А зараз я від'єднаю дріт. Квит за квит.
Так, як ти від'єднав мене, тож…
До того ж час годувати
птаха, якого я мало не вбила.
Ти мене розумієш?
Ти ж одружений, так? Я припускаю, що ти одружений.
Принаймні моногамний?
Принаймні? Не знаю.
Чи птахи моногамні?
Я не знаю, як це працює.
Ось твої крапельки.
Ну ж бо.
ЙДИ ЗА СВОЇМ СЕРЦЕМ
Чудово, Саро. Дивись не порань пальці.
На вигляд як картина. Дуже гарно.
Велмо, що в нас тут?
Бачите? Вимикач.
Вставляємо його сюди.
Вмикаємо, і залишається піднятим.
-Піднятим. -Так. Креативно.
Думаю,
ви про щось забули?
-Отвір для вимикача? -О! Так.
Можна залишити, як є?
Як це тоді працюватиме?
А воно має працювати?
Ні, гадаю, що ні.
Це дуже гарно.
Дякую.
Миле дерево.
-Як у вас зі сном? -Чудово.
А як ви почуваєтесь?
-Ви раб звички. -То ви почуваєтесь добре?
Так, добре.
А якщо я перестану почуватися добре? Якщо це буде недовго?
Є така можливість.
Чи можу я сказати, що наш час був досить беззмістовним?
Але ви досягли успіхів.
Так, досяг.
Тільки я не певен, що це завдяки вам.
Будуть гарні дні й будуть погані дні.
Я сумуватиму за цими перлами.
Це те, що нам може гарантувати життя.
Прийміть рутину.
Це корисно для вас.
Ритуали життя.
Приготуй вечерю, ляж спати, прокинься, застели ліжко, поцілуй дружину.
Згодом ви повернетеся до роботи. Працюватимете з дітьми.
Почнете щось саджати на городі.
Й одного дня вимовите ім'я доньки, не замислюючись над цим.
Воно просто злетить з язика. Як спогад, а не як мука.
І це буде та мить.
Це було дуже добре.
Дякую.
Може, ви ще не безнадійний.
О, привіт.
Ні, спокійно.
Зараз я тебе підніму.
Усе гаразд.
Ось так.
Я тебе не боюся.
Ти дуже маленький.
До того ж мій шолом дуже близько.
Я винесу тебе надвір.
Гадаю, він помилявся щодо тебе.
І я, мабуть, теж.
Ну ж бо. Лети.
Ну ж бо, лети. Будь ласка.
Не зупиняйся!
Лети! Ну ж бо, лети!
Лети! Ось так!
Ось так, сучий ти сину!
Я тобі казала, що в нас новий реклайнер?
Можливо.
Він такий, під шкіру.
І трохи відгонить в'яленим м'ясом.
Мені загалом подобається цей запах.
Знаєш, я тут подумав —
як щодо розбірного дивану в тій кімнаті?
Де саме?
У віконній ніші, обличчям до кімнати.
Де Кейті любила гратися.
Гарна ідея.
О, так, я…
зробив тобі одну річ.
Це прекрасно.
Ти не знаєш, що це?
-А це можна якось використати? -Це накладка на вимикач.
Он воно що.
Але тут немає отвору для вимикача.
А без отвору не працюватиме?
Ні. Тобто
потрібен отвір для вимикача, інакше не вийде вмикати й вимикати світло.
І що тоді?
Пробач.
-Пусте, ми щось придумаємо. -Ні, я…
Мені так прикро за все.
-Ти варта кращого. -Нічого.
Нічого.
Гадаю, що…
цим я все виправив.
Виріжемо в ньому отвір.
Це розумно.
Просто зробимо отвір.
Бо інакше ти робиш свідомий вибір —
перебувати в постійній темряві або в постійному світлі.
А це божевілля.
-Не ображайся. -Все гаразд, це справедливо.
Стривай
Зачекай хвилинку
Я маю щось сказати
Я не прошу
Тебе все забути й жити далі
Але це кращі дні
Він одужає.
Помилятися
Увесь час і це визнавати
Не в цьому дивовижна благодать
Але коли тебе люблять
Як пісню, яку ти пам'ятаєш
Навіть коли ти змінився
Розкажіть про нього.
Скажи мені
Я десь схибив?
Я брехав крізь зуби?
Через мене ти спіткнулась
Збита з ніг?
Я осоромив свою родину?
Це було видно, коли я був слабким?
Що б ти не бачила
Це був не я
О, це був не я
Чи я є благословінням
Для всіх на своєму шляху?
Коли ти впадеш
Я допоможу тобі
Піднятися
Чи я проводжу час із родиною?
Це було видно, коли я був слабким?
Мушу визнати, мені трохи страшно.
Коли ти це побачиш
Мені теж.
Це буду я
Надягни це.
Гаразд. Морква, помідор і головка салату.
-Якщо дістанешся до огірків, хапай два. -Гаразд.
На рахунок три?
Один, два, три.
Я десь схибив?
Я брехав крізь зуби?
Через мене ти спіткнулась
Збита з ніг?
Я осоромив свою родину?
Це було видно, коли я був слабким?
Що б ти не бачила
Чи я проводжу час із родиною?
Це було видно, коли я був слабким?
Коли ти це побачиш
Це буду я
Що за…
Сучий ти сину!
Переклад субтитрів: Христина Руденко