Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
PERUSTUU JIRO TANIGUCHIN JA BAKU YUMEMAKURAN MANGAAN
Kävelyä.
Kiipeilyä.
Lisää kiipeilyä.
Aina vain korkeammalle.
Mutta minkä takia?
Nimeni on Fukamachi Makoto.
Otan valokuvia lehtiä varten.
Sinä vuonna seurasin japanilaista tiimiä Everestin lounaisseinämällä.
Tässä perusleiri. Kuuletteko?
Tässä on Tanaka. Kuulen teidät.
Suuri myrskyrintama lähestyy. Kääntykää takaisin.
Olemme melkein perillä. Emme voi kääntyä takaisin nyt.
Olette aikataulusta jäljessä. Myrsky saapuu ennen teitä.
Otamme riskin.
Liian vaarallista. Olette liian myöhässä.
Kuulitteko? Tanaka?
Ei huippua tällä kertaa. Pelkkää ajanhukkaa.
Mitä? -Eivät ylittäneet 8 000 metriä.
Hapenkaan kanssa?
He eivät olleet valmiita. Lounaisseinämää ei kiivetä niin.
Mihin he pääsivät? -Jonkin matkaa viitosleiristä.
Tanaka ja Goto pärjäsivät hyvin, mutta jäivät jälkeen.
Harjanteella oli vaikeaa. Heidän piti kääntyä takaisin.
Saitko tarpeeksi kahta aukeamaa varten?
Tämä on viimeinen kerta. -Lopeta valittaminen.
Olet luonnossa ja näet maailmaa.
Tuhlaan aikaani. Kuvat eivät ole minkään arvoisia.
Nähdään uutishuoneella maanantaina. -Niin. Heippa.
Fukamachi, oluesi väljähtää.
Niin. -Olet kierroksen jäljessä.
Hyvä on. Tulen.
Hei.
Toimittaja?
Olen.
Kiinnostaako jutunaihe?
Miltä Malloryn kamera kuulostaa?
Katso.
Tämä on Malloryn kamera.
Se on aito. Tuli tuolta ylhäältä.
Tunnetko tarinan?
Eikö siitä saisikin artikkelin?
Annan hyvän hinnan.
Mitä oikein höpötät?
10 000 rupiaa, 200 dollaria. Saat halvalla!
Anna olla!
Säälittävä paskiainen.
Et tiedä, mistä jäät paitsi.
Haloo… -Tavoititte Nepal Airlinesin.
Kaikki linjat ovat varattuja. Soittakaa myöhemmin uudestaan.
Tiedän, ettei kultasuoneen iske jopa päivä.
Niin asia vain on.
Mutta aloin kyseenalaistaa tuloni.
En koskaan tekisi sitä. -Mitä teit sillä?
Ei tarvitse suuttua.
Minä selitän!
Lopeta!
Hei. -Anna se takaisin.
Hyvä on. Odota.
Ole hyvä.
Hei, odottakaa!
Habu.
Tule!
MAANTIETEEN KUUKAUSILEHTI
Everestin huippu saavutettiin vuonna 1953.
Mutta yritys ei ollut ensimmäinen.
Vuonna 1924 -
kesäkuun 8. päivä klo 12.50 -
englantilainen George Mallory kumppaneineen nähtiin viimeksi -
pohjoisharjanteella huipun lähellä.
He eivät palanneet. Kukaan ei tiedä, onnistuivatko he.
Mutta heillä oli kamera, jolla he voisivat todistaa onnistumisensa:
Vest Pocket Autographic.
Jos joku löytäisi kameran ja kehittäisi filmin,
siten saisi vastauksen vuosia vanhaan kysymykseen:
Valloittiko Mallory Everestin ensimmäisenä?
Mutta -
siihen liittyi pikku pulma.
YU-KUSTANTAMO
Tutkin koko naapuruston ja kysyin kauppiailta. Ei mitään.
Mies on aave.
Mutta se oli varmasti hän.
Habu Joji?
Kuuluisa Habu Jojiko? -Onko heitä muita?
Hän katosi vuosia sitten. Palasiko hän yhtäkkiä Malloryn kameran kera?
Aivan nenäsi alla?
Hän oli taitava kiipeilijä.
Hän saattoi löytää ruumiin huipun läheltä ja ottaa kameran.
Mallorya on etsitty 70 vuotta.
Tietäisimme, jos hänet olisi löydetty.
Entä tämä? -Hän ei ole ainoa, joka menetti sormia.
Se ei todista mitään kamerasta.
Vest Pocket on yleinen malli.
Tiedät sen.
Miksi Habu sitten tappeli miehen kanssa?
Mikset kysy häneltä?
Etsin kaikkialta, mutta tiedät Kathmandun.
Oli miten oli,
laitan tämän kanteen.
Tämä ei ole huono, mutta kaipaa työtä.
Jos Mallory onnistui, se voisi muuttaa vuorikiipeilyn historian.
Ensimmäinen mies Everestillä.
Tätä pitää tutkia.
Minun on löydettävä Habu.
Paikalliset tunsivat hänet. He voisivat auttaa.
Kuule, kamera hautautui lumeen Malloryn mukana.
Kukaan ei välitä Habusta.
Unohda asia.
Jos saan filmin kehitettyä, saanko jutun yksinoikeudella?
Ja osan tekijänoikeuskorvauksista.
Hyvä on.
Habun löytäminen olisi vaikeaa.
Hänellä ei enää ollut osoitetta, perhettä eikä ystäviä Japanissa.
Haloo? -Niin, haloo?
Nimeni on Fukamachi Makoto. Olen toimittaja.
Halusin puhua Habu Jojista. -Kenestä?
Habu Jojista.
Mutta 1960-luvulla häneen liittyi tietty pahamaineisuus.
Nopeuden ja ainutlaatuisen tyylin takia häntä pidettiin huippulahjakkuutena.
Hän oli saavuttanut ensinousuja, talvinousuja, nopeusennätyksiä.
Vuorikiipeilijäpiireissä hänen uransa vaikutti lupaavalta.
Jotkut jopa kutsuivat häntä sukupolvensa parhaaksi.
Sitten eräänä päivänä hän katosi. Tuosta vain.
Kuin savuna ilmaan. Mitä hänelle tapahtui?
Voin ottaa tämän laukun. -Ei tarvitse, pärjään kyllä. Kiitos.
Onko kenelläkään sulkurengaslaukkua? -Istuimen alla.
Kuka vyyhtesi tämän köyden?
Kannanko laukkusi? -Kantaisitko jotain muutakin?
Ei kiitos.
Tule mukaani. Se vie vain viikon. Reitit ovat upeita.
En voi, Habu. Palasimme juuri.
Sain työn vasta. Se on tärkeää. En voi vain lähteä.
Voin puhua pomollesi. Sanon, että olet kiipeilyn jälkeen tehokkaampi.
Ikään kuin. -Keilataanko lauantaina?
Joo. -Hyvä idea.
Nujerran teidät.
Kaverit, keilailua lauantaina. Tuletteko?
Toki. Olen kaatokuningas.
Meillä on juoksulenkki lauantaina. Ethän ole unohtanut?
En tietenkään.
Anteeksi, emme voi lauantaina.
Tätä on suunniteltu kauan.
Hyviä uutisia, herrasmiehet.
Saiko Toshiro potkut?
Saammeko uuden auton? -Parempaa. Lähdemme Nepaliin.
Löysin sponsorin Annapurnan retkelle.
Mutta he maksavat vain puolet. Joudutte pulittamaan loput.
Niin. -Hyvä on.
Tiedän, ettei kaikilla ole varaa lähteä.
Jos onnistumme,
seuraava retki rahoitetaan paremmin.
Viisumit pitää hakea ennen ensi kuuta.
Meidän on ostettava varusteita. Haluaisin keskustella siitä yhdessä.
Toshiro, huolehdi tileistä. -Selvä, ilman muuta.
Jaan lomakkeet kiipeilylupia varten.
Asiat vievät aikaa. Älkää siis odotelko…
Heidän taitonsa eivät riitä retkeen.
He eivät treenaa tarpeeksi. Juhlivat vain jatkuvasti.
He eivät kiipeä edes 50 päivää vuodessa.
Meidän pitäisi mennä. Olemme parempia!
Vain koska heillä on varaa maksaa.
Onko se sinusta oikein?
Heitä tuo pois!
Siksi sinun on vaikea hengittää korkealla.
Rahaa, sponsoreita…
Jos olisimme kuuluisia, meillä olisi sponsoreita.
Alamme luoda nimeä itsellemme. Teemme jotain, mitä kukaan ei ole tehnyt.
Oletko mukana? -Olen. Mitä sinulla on mielessä?
Paholaisen seinämä.
Talvellako? Olet hullu. Se on mahdotonta. Kukaan ei tee sitä.
Tismalleen.
Oletko yhä täällä? Olet viimeinen.
Paholaisen seinämän talvinousu. Se oli silloin vaikuttavaa.
Oletko edistynyt? Löytyikö johtolankoja?
Soitin suurlähetystöön.
Habu saapui Nepaliin kahdeksan vuotta sitten. Viisumi on vanhentunut.
Hän piilottelee. Siksi hän pakeni, kun tunnistin hänet.
Miten se liittyy kameraan? -Löydän sen.
Selvä.
Pidä hauskaa.
Annapurnalle lähteneet vuorikiipeilykerhon jäsenet olivat epäonnistuneet.
Kaikki palasivat ehjin nahoin, mutta kukaan ei saavuttanut huippua.
Nostan lasini Inouelle ja Habulle.
Niin, kiitos. Kippis. -Bravo!
Habu sai kostonsa.
Hyvin tehty, pojat.
Onneksi pelastatte kerhon maineen.
Muiden pitäisi ottaa mallia.
Olimme varovaisia. Turvallisuus ensin. -Se on ammattimaisuutta.
Silti Paholaisen seinämän kiipeäminen sillä säällä on uskomatonta!
Heillä kävi vain tuuri.
Se ei ollut onnea.
Laitoimme suojan paikalleen ja odotimme oikeaa hetkeä.
Aurinko sulattaa lumen ja selkiyttää reitin.
Jäinen yö jäädyttää jäljelle jääneen lumen,
jotta se ei putoa päälle. Sitten voi aloittaa.
Mutta päivän aikana satoi lunta. Sitä tuli kuin ämpäristä.
Lumisateet olivat tuskallisia.
Meidän piti olla nopeita. -Emme jääneet odottelemaan!
Jääputous ja ulkonema olivat vaikein osa.
Se oli oikea barrikadi!
Mutta löysin keinon päästä läpi.
Sitä ei ollut helppo nähdä, mutta yrittää piti. Menin sinne syystä.
Missä sinä sitten olit, Inoue?
No niin, kippis.
Hetkinen.
Inoue hoiti asiat hyvin, mutta olin aina etupäässä, joten…
Käytännössä kiipesit seinämän yksin.
En, mutta tavallaan kyllä.
Habu.
Mitä? Se on totta. Olin edessä koko matkan.
Mitä oikein ajattelit? -Mitä?
Ole lempeämpi kumppaneitasi kohtaan. Entä tiimihenki?
En yrittänyt arvostella Inouea. Tarkoitan…
Mutta ymmärrätkö, miksi hän pahastui?
Selitin, mitä tapahtui. En mahda mitään, jos siitä pahastuu.
Hän katsoi ympärilleen paniikissa.
Hän ei löytänyt avaimiaan.
Etsimme kaikkialta. Tuntia myöhemmin hän löysi ne taskustaan.
Voitteko uskoa?
Tiimistä puheen ollen, Buntaro haluaa kiivetä kanssasi.
Ei käy. Hän on liian nuori. Hän vain hidastaisi minua.
Tunnen nuoria kiipeilijöitä, jotka pärjäävät hyvin.
Yksi jopa etsi minut käsiinsä.
Halusi liittyä kerhoon alaikäisenä.
Mitä hän sanoikaan?
"Herra Ito, suostuisitte. Antakaa minun liittyä kerhoon."
Ajattele asiaa. Hän ilahtuisi kovasti.
Riski on aina olemassa.
Olette molemmat kiinni köydessä.
Kumppani on loukkaantunut. Hän ei voi kiivetä ylös.
Hän heiluu köyden päässä.
Se vetää sinua alas. Olet pahassa pulassa.
Mitä teet? Leikkaatko köyden vai et?
Noinko vain? En tiedä.
Jos et toimi nopeasti, putoatte molemmat. Sinun on tehtävä valinta.
En katkaisisi köyttä. En todellakaan. En voisi.
Jos sinä olisit toisessa päässä, en epäröisi.
Minä leikkaisin köyden.
Molempien on turha kuolla.
Entä jos olisit köyden päässä? Haluaisit kumppanin miettivän kahteen kertaan.
En, koska muuta ratkaisua ei ole.
Jos putoan, leikatkaa köysi. Ymmärrän sen täysin.
Vielä yksi kierros?
Toki.
Habu?
Halusin onnitella sinua Paholaisen seinämästä.
Hase. Hase Tsuneo.
Niin…
Takizawan sola viime kesänä?
Uusi nopeusennätys? Hyvin tehty.
Onneksi törmäsin sinuun. Olen utelias…
Sellaisia seinämiä ei ole montaa, ei edes Euroopassa.
Miten onnistuit? Kerro.
Oletko jo tehnyt talvinousuja?
En halunnut kiirehtiä sitä.
Valmistelin lepopaikan ja odotin.
Hyvä sää on oleellinen. Aurinko sulattaa lumen ja selkiyttää reitin.
Viimeinen etappi on tekninen.
Tahtia ei saa hidastaa, mutta sinähän tiedät kaiken nopeudesta.
Kiitos neuvoista.
Aiotko yrittää Paholaisen seinämää?
Kyllä. Lähden huomenna.
Hienoa. Kenen kanssa?
En kenenkään. Menen yksin.
Ja nyt viikon urheilutapahtuma.
Tämä ei ole liioittelua.
Nuori lupaava kiipeilijä Hase Tsuneo -
on kiivennyt yksin pahamaineisen Paholaisen seinämän talviolosuhteissa.
Ensimmäinen kerta.
Paholaisen seinämä yksin? Uskomatonta!
En usko, että hän lopettaa siihen. Hänestä kuullaan varmasti lisää!
Hase Tsuneota pitää pitää silmällä.
Nyt baseball-tuloksiin.
Osakan puhvelit pääsivät juuri Tyynenmeren liigaan -
kahdella poikkeuksellisella Sakamuran palolla…
HABU JOJI
Viikonko?
Näinkö vain yhtäkkiä?
Oletko hullu? Mitä varten?
Lähtisin vuorille. Olkaa kiltti.
Vuorilleko? Näen varmasti unta.
Ei. Tarvitsen työvoimaa täällä. Ei käy päinsä.
Takaisin töihin. Kolme rekkaa puretaan.
Minä lopetan.
Sanokaa, että olen kokouksessa. -Hyvä on.
Ei, pidin Habusta.
Mutta hän oli niin… Miten sanoisin tämän?
Hän ei tiennyt, milloin lopettaa. Hänen piti aina kiivetä.
Kerran sain melkein potkut hänen takiaan.
Siksikö lopetitte hänen kanssaan kiipeilyn?
En. Ajan myötä tajusin jotain.
Kiipeilypareilla ei ollut suurta merkitystä.
Ei minulla tai kellään muulla.
Autoimme Habua kiipeämään korkeammalle. Siinä kaikki.
En halunnut viettää koko elämääni hänen varjossaan.
Siksi lopetin.
Sen jälkeen -
hänelle ei jäänyt montaa vaihtoehtoa.
Herra Habu!
Herra Habu.
Buntaro, mitä kuuluu?
Hei, Ryoko.
Anteeksi, herra Habu. En halunnut hänen häiritsevän teitä.
Lähdettekö kiipeämään Tuuliseinämää?
Antakaa minun kiivetä kanssanne. Teen kuten käskette!
Mitä Inoue sanoo, jos korvaat hänet?
Hän tulee pian.
Tiedän, ettei teillä ole kumppania.
Antakaa minun tulla.
Et ole valmis tällaiseen reittiin. Se on liian tekninen. En voi ottaa sinua.
Olen treenannut viikkoja. Olen edistynyt.
Otteet ovat tuskin näkyvissä. Kivi on heikkoa. Se on liian vaarallista.
Ole järkevä ja mene kotiin. Siskosi odottaa sinua.
Menen sitten yksin.
Hei, Buntaro!
Onko kiipeilyseinä tuttu?
Oikealla puolella on ote. Korkeammalla!
Juuri noin!
Jatka vain. Hyvältä näyttää.
Olet tosiaan petrannut.
Kiitos, herra Habu. -Olen tosissani.
Selvisit hyvin. Se ei ollut helppoa.
Minulla on hyvä opettaja.
Voisin kiivetä missä vain kanssanne.
Alpeilla, jopa Himalajalla!
Voisimme kiivetä Everestin yhdessä!
Ensin meidän on ylitettävä tämä ulkonema.
Jatketaan, jos haluamme kotiin aikaisin.
Olet liian nuori yöpymistä varten.
Hienoa. Pahin on ohi.
Sain kaikki paitsi kaksi. Olen pahoillani.
Niitä on tarpeeksi jäljellä.
Toisen pienen rinteen jälkeen reitti helpottuu.
Haluatko pitää tauon?
En, minä pärjään. Lepäämme sen jälkeen.
Jatketaan sitten.
Tässä.
Anna vähän löysää!
Buntaro!
Buntaro, kuuletko minua?
Buntaro, vastaa!
Olen täällä!
Oletko loukkaantunut?
Jalkani!
Saatko seinämästä kiinni?
Anteeksi, Habu. Olen pahoillani.
Saatko seinämästä kiinni?
En.
Se on liian kaukana!
Selvä. Voitko kiivetä takaisin ylös kitkasolmun avulla?
No niin.
Ei hätää. Olemme turvallisesti kiinni.
Buntaro! Kuuletko minua?
Kyllä!
Olen pahoillani.
Tämä on minun syytäni.
Yritän vetää sinut ylös.
Buntaro, köysi hankaa kiveä vasten.
Jos jatkan, se katkeaa.
Anteeksi! En ollut tarpeeksi hyvä!
Älä puhu roskaa. Pärjäät todella hyvin!
Löydämme kyllä ratkaisun. Saat nähdä.
Kun tämä on ohi, menemme Alpeille.
Me molemmat.
Menemme sinne.
Menemme.
Lupaan sen.
Anna anteeksi, Buntaro.
Anna anteeksi.
Buntaro!
Ei!
Buntaro!
Tulkaa kanssamme, rouva.
VELJEKSET - KAHVILA
Nimeä ei ollut. Vain rahaa.
Tiesin heti, että se oli Habulta. -Hän tunsi syyllisyyttä.
Veljeni kuoleman takiako?
Silloin halusinkin sitä.
Se oli helpompaa, mutta tajusin, ettei kukaan ollut syyllinen.
Buntaro vaati päästä Habun mukaan.
Ihmisiä ei voi estää tekemästä, mitä he haluavat.
Vaikka se olisi järjetöntä. Vaikka se olisi vaarallista.
Hän oli Habun lumoissa.
Hän halusi tehdä kaiken mitä Habukin. Hän oli itse asiassa kuin Habu.
Hänen piti aina kiivetä ja nousta korkeammalle.
Mutta minkä takia?
Kirjeitä tuli muutaman vuoden ajan.
Ensin Japanista, sitten Nepalista. Mutta ei enää kolmeen vuoteen.
Nepalistako? Onko teillä osoitetta, joka auttaisi löytämään hänet?
Ei osoitetta, ei viestiä, ei allekirjoitusta.
Anteeksi, en voi auttaa.
Tuota…
Itse asiassa ette sanonut.
Miksi etsitte Habua? Artikkelin johdostako?
Hän saattaa voida kertoa meille tärkeitä tietoja…
Mistä?
Tiedättekö Everestin vuoden 53 noususta?
En.
Joka tapauksessa -
eräs toinen vuorikiipeilijä saattoi…
Hällä väliä.
Toivottavasti löydätte etsimänne. Hei sitten.
Sitä minäkin toivon.
Aivan.
Viimeisen kirjekuoren mukana tuli viesti.
Hän sanoi, ettei voisi enää lähettää rahaa -
ja että oli pahoillaan.
Niihin aikoihin -
vuorikiipeilyn suurimpia haasteita oli kiivetä -
Alppien kolme suurinta pohjoisseinämää yksin talvella.
Eiger,
Matterhorn -
ja Grandes Jorasses.
Kuuluisa talvitrilogia.
Habu oli lähtenyt Eurooppaan suorittamaan haastetta.
Mutta hän ei ollut ainoa.
Hase Tsuneo oli myös siellä.
Tällä kertaa Habulla oli etumatka kilpailijaansa.
Kaksi huippua kiivettyään -
hän oli Grandes Jorassesilla voitto ulottuvillaan.
Hei! Onko siellä joku?
Hei!
Tulkaa hakemaan minut!
Habu?
Herra Habu?
Ottakaa minut mukaan.
Et ole todellinen.
Ottakaa minut mukaan.
Olen pahoillani. -Olkaa kiltti.
Olen pahoillani.
Menemmekö Alpeille? -Ei!
Ei! Häivy!
Suostukaa!
Hei! Habu!
Kun vuoripelastajat saapuivat,
Habu oli viettänyt seinämällä kolme päivää ja viisi tuntia.
Kylmä olisi tappanut kenet tahansa kauan ennen sitä, mutta ei häntä.
Hasen tiimi löysi hänet.
JAPANILAINEN VUORIKIIPEILIJÄ PELASTETTU
Hän oli henkensä velkaa kilpailijalleen.
Habu menetti jalkansa. Oli ihme, että hän oli yhä elossa.
HASE TSUNEO VOITTAA KAIKEN
VUORIKIIPEILYKAUPPA
Nyt vuorikiipeilyn maailmaan.
UUTISET
Tragedia iski eilen Everestillä.
Japanilainen vuorikiipeilytähti Hase Tsuneo -
kuoli kamalassa lumivyöryssä -
yrittäessään nousta pahamaineista lounaispuolta yksin.
Tuntien etsinnän jälkeen -
pelastusryhmät löysivät vihdoin vuorikiipeilijän elottoman ruumiin -
yli 6 000 metrin korkeudessa läntisessä laaksossa,
jonka lempinimellä "Hiljaisuuden laakso" on tänään surullinen kaiku.
Se ei muuttanut mitään Habulle. Oli kuin kilpailu ei olisi päättynyt.
Siksi hän lähti yrittämään lounaisseinämän nousua.
Kukaan ei voi pysty siihen talvella. -Hän pystyy.
Ehkä, mutta hän ei ole yrittänyt.
Etkä ole löytänyt kameraa.
Hän ei ole periksi antavaa tyyppiä.
Hän on liian vanha. Eikä kukaan sponsoroi häntä.
Soitin Kathmandun turistitoimistoon. He antavat kiipeilyluvat.
Habu haki lupaa kolme vuotta sitten. -Lounaisseinämää vartenko?
En tiedä, mutta hakemus hylättiin.
He kieltävät häntä tekemästä jotain vaarallista.
Mitä oikein pelaat? -Mitä?
Sinua ei ole nähty kuukauteen.
Olet piiloutunut paperiesi keskelle ja soittelet sinne sun tänne.
Tiedät Habusta kaiken, mutta et ikinä löydä häntä.
Hänen täytyy olla jossain. -Sinulla ei ole johtolankoja.
Tee palvelus, unohda Habu ja tämä kamera-asia.
Pitäydy siinä, minkä osaat: kuvien ottamisessa.
Sitä ihmiset haluavat.
Haloo?
Hei, minä tässä.
Toki. Voin olla siellä huomenna.
Oliko Everestin tarinani kiehtova? Haluatteko loput?
Kerroitte sen hyvin.
Ei, löysin Habun viimeisen kirjeen. Sen, jossa on viesti.
Kävi ilmi, että pidin sen.
Onko teillä osoite? -Ei, mutta huomasin jotain.
Katsokaa.
Muut kirjeet tulivat Kathmandusta, mutta tämä tuli jostain muualta.
Ajattelin, että se voisi kiinnostaa teitä.
Namche Bazaar.
Onko paikka tuttu?
Se on viimeinen kylä ennen Everestiä.
Hän saattaa olla siellä edelleen.
Everestiin pääsee vain yhtä tietä pitkin -
ja kävelemällä viikon Khumbun laakson poikki.
Sherpa-maata.
Habu oli kadonnut. Kukaan ei tiennyt, mitä hänelle tapahtui.
Mutta jos hän olisi yhä alueella, löytäisin hänet.
Onko siellä ketään?
Huhuu, onko siellä joku?
Mitä puuhaat?
Hei, olen toimittaja. Työskentelen japanilaiselle lehdelle.
Nimeni on Fukamachi.
Mene pois, Fukamachi. -En ole täällä pitkään.
Minulla on kysymyksiä… -Minulla ei ole mitään sanottavaa.
Näin teidät Kathmandussa sen tyypin kanssa.
Kamera on Vest Pocket. Löysittekö sen Everestiltä?
Koska se tarkoittaa… -Jätä minut rauhaan.
Tänä talvena aiotte -
kiivetä Everestin lounaisseinämän.
Haluan vain kuvata nousun.
Antakaa minun seurata teitä.
Ette edes näkisi minua. Otan vain kuvia.
Jos menette yksin ja onnistutte, kukaan ei saa tietää.
Sitäkö haluatte? Tarvitsette todisteet noususta.
Tarvitsette minua.
En tarvitse ketään. Häivy nyt.
Antakaa minun kiivetä kanssanne. Teen kuten käskette!
Olet myöhässä. Lopetin kauan sitten. Se on nyt ohi.
Ei, odottakaa. Älkää tehkö näin.
Kaikki on ohi. Ymmärrätkö?
Mutta… -Häivy!
Hyvä on.
Tiedän, että kiipeätte yhä.
Ette voi estää minua tulemasta. Tulen myös. Kuulitteko?
Odotan teitä perusleirillä tänä talvena.
Vuorikiipeily oli pitkään kilpailu korkeimmalle vuorelle noususta.
Kun huippu on saavutettu, kilpailun luulisi olevan ohi.
Asia ei ole niin.
Vuorikiipeilijä löytää aina uusia haasteita.
Korkeamman huipun sijaan he etsivät vaikeampaa reittiä,
kiipeävät nopeammin, yksin, ilman happea.
Käytännössä se ei lopu koskaan.
Everest valloitettiin vuonna 53 Nepalin puolelta,
ilman happea vuonna 1978,
kaksi vuotta myöhemmin yksin Nortonin rotkon kautta.
Talvella vuonna 85 Hase otti haasteekseen vaarallisen lounaisseinämän.
Hän ei selvinnyt takaisin.
Lounaisseinämän kiipeäminen talvella on vielä tekemättä.
Habu aikoi suorittaa sen yksin ilman happea.
Yritys, josta en jäisi paitsi mistään hinnasta.
Miltä sää näyttää? -Meidän on odotettava.
Tuulen myötä pilvet nousevat huipulle.
Pian sataa taas lunta.
Emme voi lähteä kolmeen päivään. Ehkä neljään.
Ja vielä yksi päivä sään asettumiseksi. Odotamme täällä.
Kuinka kauan luulette nousun vievän? Viikon?
Kolme yötä ja neljä päivää. -Onko se mahdollista?
Se on ainoa keino.
Tiedätkö yksinkiipeämisen säännöt? Ei kommunikaatiota, ei puuttumista.
Otat kuvasi. Jos minulla on ongelmia, pysyt aloillasi.
Jos olet pulassa, älä luota minun apuuni. Onko selvä?
On.
Selvä, hyvää yötä.
Älä tuomitse häntä liian nopeasti.
Hän on ollut täällä pian kahdeksan vuotta.
Hän on valmistautunut kahdeksan vuotta. Sen takia hän elää.
Tämä nousu on hänelle kaikki kaikessa.
Hän ei anna kenenkään tulla tielleen.
En aio…
Tiedän.
Hyvä, että olet täällä.
Hän ei myönnä sitä,
mutta hän tarvitsee valokuviasi onnistuessaan.
Mutta et ole kuin hän.
Sinulla on omat rajasi.
Älä seuraa häntä pakosta.
Jos et voi jatkaa, älä. Palaa takaisin.
Hapenpuutteen takia pää alkaa särkeä 7 500 metrin korkeudessa,
ja sen takia on vaikea jatkaa.
Se on normaalia.
8 000 metrin jälkeen olet kuolemanvyöhykkeellä.
Kehoa ei tehty kestämään sillä korkeudella.
Sinun pitää liikkua nopeasti, tai et tule takaisin.
Ymmärrätkö?
Ymmärrän.
Oletko valmis?
Entä sinä?
Luulen niin.
Tämä nousu on vaarallinen.
Ei siinä muuten olisi mitään mieltä.
Miksi teet sen? Hase on kuollut, kilpailu on ohi.
Miksi haluat seurata minua?
Muutaman lehtikuvan takiako? Artikkelin palkkion? Miksi?
Tähän liittyy enemmänkin.
Kun tästä saa maistiaisen, millään muulla ei ole enää väliä.
Niin se vain on.
Löysitkö sen täältä?
Oliko kamera Everestillä? Onko se todella…
Ärsytät minua kysymyksilläsi. Se ei ole kenenkään kamera.
Valmistele laukkusi. Lähdemme huomenna.
Liikettä.
Habu.
Voi ei.
Ärsyttävää.
Habu, miten voit? Nukuitko hyvin?
Olen kunnossa. Yö oli rauhaisa.
Olet onnekas. Täällä puhalsi kunnolla.
Oletko aikataulussa?
Lähden suunnitellusti klo 6.00.
Jos sää pysyy tällaisena,
ohitan Sotalaivakiven helposti ja saavun Harmaatornille illansuussa.
Hyvä. Ilmoita, jos tilanne muuttuu. Onnea matkaan!
Habu, kuuletko?
Kuulen. Mitä asiaa?
Sää muuttuu.
Myrskyn nousee eteläisellä solalla 200 kilometrin puuskissa.
Se suuntaa teitä kohti. Älkää aikailko. -Selvä.
Helvetti!
Liiku!
Liiku nyt!
Fukamachi!
Hei! Fukamachi! Herää!
Miten voit? Pystytkö kiipeämään?
Jätä minut. -Älä väitä vastaan. Ota reppu pois.
Ei! -Anna kirveesi. Se on tiellä.
Ota jääraudat pois. Anna tavarasi minulle!
Lopeta, et selviä! Juutumme molemmat tänne!
Pidä kiinni. Kaikki järjestyy.
Juo.
Anteeksi, tämä on syytäni.
Juo, tarvitset nesteytystä.
Miksi tulit pelastamaan minut?
Puuttuminen oli kiellettyä.
Et ole turvassa. Sinun on vielä päästävä alas.
Jos myrsky ei helpota, se on vaikeaa.
Onko se siis ohi?
Menetimme liikaa aikaa. Ikkuna on liian lyhyt.
Ainoa keino on mennä Keltaisen vyöhykkeen kautta.
Ei. Se on liian paljaana tähän aikaan vuodesta.
Ja kivi on haurasta.
Sinulla ei ole tarpeeksi köyttä. Se on…
Mahdotonta.
Lopetetaan tähän.
Vedä jalkasi lähemmäs.
Löysin sen sieltä.
Harjanteen läheltä.
Kamera.
Yritin kiivetä lounaisseinämän useita kertoja, mutta epäonnistuin.
Viime talvena olosuhteet olivat huonot. Harmaatornin jälkeen hämmennyin.
Huippu oli niin lähellä, mutta reittiä oli mahdoton löytää.
Olin uupunut. Etsin turvapaikkaa.
Näin Malloryn.
Luuletko, että…
Että hän pääsi huipulle? Joudut pettymään.
Hänet nähtiin viimeksi 8 700 metrin korkeudessa.
Löysin hänet hieman korkeammalta. En tiedä, oliko hän päässyt huipulle.
Voimme selvittää sen filmin avulla.
Mitä väliä sillä on?
Kiitos.
Lähtisimmekö?
Ole varovainen.
Myrsky voi palata ja puuska voimistua rotkon jälkeen.
Enkä ole tukenasi.
Odota, et kai aio…
Sinun pitää päästä laaksoon keskipäivään mennessä. Älä viivyttele.
Oletko kunnossa?
Olen kunnossa. Onko Habu palannut?
Ei vielä.
Onnistuiko hän?
En tiedä. Viimeinen radiokontakti oli eilen aamulla.
Hän aikoi nousta huipulle. Hän kuulosti hyvältä.
Ei mitään sen jälkeen.
Jokin on vialla.
Hän saattoi joutua huonon sään armoille. Meidän on odotettava.
Vielä yksi päivä.
Vain yksi.
Siinä ei ole järkeä. Se on ohi.
Tule.
Hän pyysi antamaan tämän.
Jos luet tätä, en tullut takaisin.
Pidä kamera.
Se saattaa kertoa, mitä haluat tietää Mallorysta,
jotta voit saattaa työsi päätökseen.
Mutta jos mietit, miksi hän teki sen,
miksi minä teen tämän,
vastaus ei löydy kamerasta.
Olet täällä, joten aavistat varmasti.
Se, mikä toi sinut tänne, on sama asia, joka saa minut kiipeämään.
En tiedä, mikä se on.
Lakkasin kysymästä sitä itseltäni, kun tajusin, etten voi elää ilman sitä.
Jotkut etsivät merkitystä elämälleen. En minä.
Tunnen olevani elossa vain kiivetessäni.
Joten tein sitä loppuun asti.
En kadu mitään.
Habu oli oikeassa.
Sain vastauksen Malloryn mysteeriin, mutta se ei riittänyt.
Miksi kiivetä aina korkeammalle?
Olla ensimmäinen?
Miksi ottaa kuolemanriski? Miksi tehdä jotain niin turhaa?
Nyt tiedän miksi.
Syytä ei tarvitse olla.
Joillekin vuoret eivät ole tavoite, vaan polku.
Ja huippu on vain askel.
Sinne päästyään voi vain jatkaa.
Tekstitys: Ida Suninen