Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
ЗАСНОВАНО НА МАНЗІ ДЗІРО ТАНІҐУЧІ ТА БАКУ ЮМЕМАКУРА
Дорога.
Сходження.
І ще сходження.
Щоразу вище.
І заради чого?
Мене звати Фукамачі Макото.
Я працюю фоторепортером.
Того року я йшов за японською командою з південного заходу Евересту.
Це базовий табір. Як чути?
Це Танака. Вас чую.
Насувається сильний шторм. Вертайтесь.
Ми майже на місці - не можемо повернутись.
Ви не встигнете. Шторм буде там швидше.
Спробуємо.
Це надто ризиковано. Ви не встигнете.
Ви мене чуєте? Танака?
Ніяких вершин. Тільки час витратили.
-Що? -Вони не подолали 8000 метрів.
Навіть із киснем?
Погана підготовка. Так південний захід не подолати.
-Куди вони дійшли? -Трохи за п'ятий табір.
Танака і Ґото молодці, але не дотрималися графіка.
На хребті погана погода. Довелось повернутися.
Матеріалу є на два розвороти?
-Я цього більше не робитиму. -Не скигли.
Ти на природі і бачиш світ.
Дарма витрачаю час. Мої фото нічого не варті.
-Побачимося у редакції в понеділок. -Так. Бувай.
Фукамачі, в тебе пиво гріється.
-Так. -Відстаєш від нас.
Добре, йду.
Привіт.
Добридень.
Журналіст?
Так.
Шукаєш сенсацію для журналу?
Може, зацікавить камера Меллорі?
Подивись.
Фотоапарат Меллорі. Подивись.
Оригінал. Його там знайшли.
Чув історію?
Це ж сенсація, так?
-Віддам недорого. -Що ти мелеш?
Десять тисяч рупій або 200 доларів. Вигідно!
Залиш мене!
От йолоп.
Ти не знаєш, що втрачаєш.
-Алло… -Ви подзвонили у Непальські авіалінії.
Всі оператори зайняті. Будь ласка, зателефонуйте пізніше.
Не кожен день вдалий.
Таке життя.
Та цього разу я задумався: що я там роблю?
-Це не я. -Що ти з ним зробив?
Навіщо злитися?
Я все поясню!
Припини!
-Гей. -Віддай.
Добре, чекай.
На.
Зачекайте!
Габу.
Ну ж бо!
ГЕОГРАФІЧНИЙ ЖУРНАЛ
Перше сходження на Еверест здійснили в 1953 році.
Проте це була не перша спроба.
В 1924 році,
восьмого червня о 12:50
англійця Джорджа Меллорі та його товариша бачили
біля вершини на північному хребті гори.
Вони не повернулися. Невідомо, чи вони її досягли.
Відомо, що у них був фотоапарат, на який вони мали зняти доказ.
«Вест Покет Автографік».
Якби хтось знайшов фотоапарат і проявив плівку,
у нього була би відповідь на запитання, яке турбувало людей.
Чи був Малллорі першим підкорювачем Евересту?
Проте
була одна проблема.
ВИДАВНИЦТВО «Ю»
Я обшукав увесь район. Питав торгашів. І нічого. Він - привид.
-Я певен, що це був він. -Габу Джоджі?
-Той самий Габу? -А є ще інший?
Він зник багато років тому. А тепер з'явився з фотоапаратом Меллорі?
У тебе під носом?
Він був хорошим альпіністом.
Може, він знайшов тіло біля верхівки та забрав фотоапарат.
Меллорі шукали 70 років.
Ми би знали, якби його знайшли. Ти не певен, що це він.
-А як щодо цього? -Він не один відморозив пальці.
Навіть якщо це він, це не доказ. «Вест Покет» - популярна модель.
Ти це сам знаєш.
Ні. Тоді навіщо Габу бився з тим чоловіком?
Чому його не запитав?
Я шукав усюди, проте ти знаєш Катманду.
Що ж, поки візьму цю на обкладинку.
Ця непогана, та потрібно перекадрувати.
Якби Меллорі вдалось зійти, це би змінило історію альпінізму.
Перша людина на Евересті. Не можна це так залишити.
Я мушу знайти Габу.
Люди тут його знали. Можуть допомогти.
Фотоапарат лежить разом із Меллорі під снігами.
Всім начхати на Габу.
Забудь.
Як дістану плівку і проявлю її, я отримаю ексклюзив?
І частину роялті.
Так, добре.
Хай там що, я збирався знайти Габу.
У нього вже не було адреси, сім'ї чи друзів у Японії.
-Алло? -Так, алло?
Мене звати Фукамачі Макото. Я журналіст.
-Я хотів би поговорити про Габу Джоджі. -Кого?
Габу Джоджі.
Так, у 1960-х він був доволі відомим.
Через швидкість і унікальний стиль його вважали обдарованим.
У нього були перші місця, зимові сходження, швидкісні рекорди.
Великі перспективи в альпінізмі.
Він був одним із найкращих у своєму поколінні.
Але одного дня він зник, і все.
Зник? Що з ним сталося?
-Візьми його сумку. -Нічого, я сам. Дякую.
-У кого сумка з карабінами? -Може, під сидінням.
Хто складав цю мотузку?
-Понести твій рюкзак наступного разу? -Ще щось?
Все гаразд.
Давай, їдьмо зі мною. Лишень тиждень. Там гарні маршрути.
Не можу, Габу. Я щойно повернувся.
Нова робота - це важливо. Я не можу їхати.
Можу поговорити з твоїм шефом. Скажу, що ти продуктивний після сходження.
-Якби ж. -На боулінг у суботу?
-Так. -Класна ідея.
Я тебе порву.
Хлопці, боулінг у суботу. Прийдете?
Звісно. Я ж король страйків.
Ми йдемо бігати в суботу. Ти ж не забув?
Ні, звісно ні.
Вибачте, у суботу ніяк.
Ми це давно спланували.
Гарні новини, хлопці.
Тосіро звільнили?
-У нас буде нова вантажівка? -Краще. Їдемо у Непал.
Я знайшов спонсора в експедицію на Аннапурну.
Але він покриє лише половину суми. Решта з нас.
-Так. -Добре.
Я знаю, для декого це задорого.
Впораємось, і наступну експедицію профінансують краще.
І на візи не забудьте податися до наступного місяця.
Треба купити багато спорядження. Давайте обговоримо.
-Тосіро, зможеш займатися рахунками? -Звісно.
Роздам анкети для дозволів на сходження. На все треба час, не баріться…
У них недостатньо досвіду.
Вони мало тренуються. Вічно розважаються.
Вони й 50 днів у рік не сходять.
Їхати маємо ми. Ми крутіші!
А не ті, кому це по кишені.
Думаєш, це правильно?
Викинь цю гидоту!
Тому в тебе проблеми з диханням на висоті.
Гроші, спонсори…
Якби ми були відомими, мали б і спонсорів.
Про нас дізнаються. Ми зробимо те, чого ще ніхто не робив.
-Ти готовий? -Так. Що ти задумав?
Гора духів.
Взимку? Ти здурів. Це неможливо. Цього ніхто не робив.
Ось і я про це.
Ти ще тут? Ти останній.
Перше сходження зимою на Гору духів. Непогано для того часу.
Так. Є прогрес? Знайшов якісь зачіпки?
Дзвонив у посольство.
Габу приїхав у Непал 8 років тому, та його віза закінчилася.
Він переховується. Тому він втік, коли я впізнав його.
-Який це має стосунок до фотоапарату? -Я його знайду.
Добре.
Розважайся.
Інші учасники клубу не змогли зійти на Аннапурну.
На вершину не вийшли, проте всі повернулися живими.
За Іноуе та Габу!
-Дякую. Будьмо. -Браво.
Габу нарешті помстився.
Молодці, хлопці.
На щастя ви тут і відновите обличчя клубу. Як приклад для інших.
-Ми були обережні. Безпека понад усе. -Професійний підхід.
Все ж Гора духів - це приголомшливо. Особливо в таку погоду.
Слухай, їм просто пощастило.
То не просто удача.
Ми організували бівак і чекали нагоди.
Потрібна хороша погода. Сонце топить сніг і чистить шлях.
Вночі залишки снігу замерзають,
тож він не впаде на вас. І ви йдете.
Але вдень почався сніг. Ми скористалися молотками.
Сніг-пухляк завдав клопотів.
-Треба було поспішати. -Ми не зволікали.
Найгірше - льодопад та снігові заломи.
Ви би бачили - справжні барикади!
Але я знайшов прохід.
Його було складно побачити, але слід було спробувати. Я не дарма приїхав.
То де тоді був ти, Іноуе?
Не зважай. Будьмо.
Чекайте.
Іноуе добре з усім впорався, проте я завжди був попереду…
Наче ти сам туди сходив.
Ну, ні, але певною мірою, так.
Габу.
Що? Це правда. Я завжди був попереду.
-Чим ти думав? -Що?
Не критикуй так своїх колег. Як же командний дух?
Я й не критикував Іноуе. Просто…
Ти знаєш, чому він засмутився?
Я пояснив, що сталося. Мені байдуже, що це засмучує.
Він озирається в паніці.
Не може знайти ключі.
Ми шукали всюди. Через годину знайшов їх у своїй кишені.
Уявляєш?
До речі, про команду. Бунтаро постійно торочить про сходження з тобою.
Нізащо. Він надто молодий. Буде мене гальмувати.
Я знаю непоганих молодих альпіністів.
Один якось знайшов мене, хотів у клуб вступити, та йому й 18 не було.
Як там він тоді сказав?
«Пане Іто, прошу, скажіть "так". Дозвольте вступити у ваш клуб».
Ну ж бо, подумай про це. Він буде радий.
Ризик є завжди.
Уявіть, що ви у зв'язці.
Партнер поранений або без свідомості. Він не може сходити. Висить на мотузці.
Вона вас тягне. Ви в біді.
Що робитимете? Переріжете мотузку чи ні?
От як? Я не знаю.
Не відреагуєш швидко - обидвоє впадете. Треба зробити вибір.
Я би не різав мотузки. Нізащо, я би не зміг.
Я би не вагався, якби на ній був ти.
Я перерізав би.
Сенс вмирати удвох?
А якби на мотузці був ти? Ти б хотів, аби твій партнер добре подумав?
Ні, бо іншого виходу нема.
Якщо я впаду, довго не думайте. Не ображусь.
Іще по одній?
Так, давай.
Габу?
Вітаю зі сходженням на Гору духів.
Гасе. Гасе Тсунео.
Так…
Кулуар Такізави минулого літа?
Новий рекорд швидкості? Браво.
Я радий, що зустрів тебе. Цікаво…
Таких скель небагато навіть у Європі.
Як тобі це вдалося? Розкажи.
Ти сходив зимою?
Я не хотів поспішати.
Організував бівак і чекав.
Чекав гарної погоди. Сонце топить сніг і чистить шлях.
Останній прохід дещо складний.
Сповільнюватися не можна, але ти й так знаєш про швидкість.
Дякую за поради.
Спробуєш на Гору духів?
Так, сходження завтра.
Добре. З ким?
Ні з ким. Я піду сам.
А тепер - спортивна подія тижня.
Без перебільшення.
Перспективний молодий альпініст Гасе Тсунео,
посеред зими наодинці підкорив Гору духів.
Вперше.
Гору духів наодинці? Неймовірно!
Думаю, на цьому не зупиниться. Ви ще про нього почуєте!
Гасе Тсунео перспективний альпініст.
А далі - бейсбол.
«Осакські буйволи» щойно пройшли в Тихоокеанську лігу
з двома винятковими страйк-аутами Сакамури, нового гравця…
ГАБУ ДЖОДЖІ
Тиждень?
Ось так ні з того ні з сього?
Ти здурів? І задля чого?
Для походу в гори. Будь ласка.
У гори? Ти здурів?
Ні, мені потрібна робоча сила. Крапка.
До роботи. Ще три вантажівки розвантажувати.
Я звільняюсь.
-Скажи, що я на нараді. -Добре.
Так, він мені сподобався.
Але він був такий… Як це сказати?
Він не знав, коли зупинитися. Вічно мав кудись сходити.
Мене через нього мало не звільнили.
Тому ви перестали з ним їздити?
Ні, з часом я нарешті дещо зрозумів.
Він зневажав своїх партнерів.
Мене - не менше інших
Ми лише допомагали йому лізти вище. От і все.
Я не хотів провести все життя за його спиною. Тому й припинив.
Після того
мало хто хотів із ним сходити.
Пане Габу!
Пане Габу.
Бунтаро, як справи?
Привіт, Ріоко.
Вибачте, пане Габу, я не хотів вас відволікати.
Їдете на Стіни вітрів?
Візьміть мене. Робитиму все, що скажете.
Що Іноуе скаже, якщо ти займеш його місце?
Він скоро тут буде.
Я знаю, що у вас немає партнера.
Дозвольте піти з вами, прошу.
Ти не готовий до маршруту. Він складний. Я не можу тебе взяти.
Я тижнями тренувався. Я тепер сильніший.
Опори майже не видно. Камінь крихкий. Надто небезпечно.
Май розум, йди додому. Тебе сестра чекає.
Тоді я піду сам.
Гей, Бунтаро!
Ти по стіні лазив?
Справа є зачіпка. Вище!
Молодець!
Продовжуй. Так.
Ти вдосконалився.
-Дякую, пане Габу. -Ні, це правда.
Ти добре впорався. Це було нелегко.
У мене хороший вчитель.
З вами я б міг вилізти куди завгодно.
В Альпи, навіть у Гімалаї.
Навіть могли б вилізти на Еверест!
Так, але спочатку треба подолати цей залом.
Треба продовжувати, як хочеш потрапити додому. Ти замалий для біваку.
Молодець. Найгірше позаду.
Я зібрав усі, крім двох. Пробачте.
У нас є достатньо.
Там ще один схил, а потім буде легше.
Зробимо перерву?
Ні, все добре. Відпочину потім.
Добре, до справи.
Тримай.
Дай трохи мотузки!
Бунтаро!
Бунтаро, ти мене чуєш?
Бунтаро, відповідай!
Я тут!
Ти поранений?
Нога!
Ти можеш дістати до скелі?
Вибачте, Габу. Мені шкода.
Ти можеш дістати до скелі?
Ні.
Вона задалеко!
Добре. Можеш залізти назад із вузлом Прусіка?
Добре.
Усе гаразд. Ми закріплені.
Бунтаро! Ти мене чуєш?
Так!
Пробачте.
Це я винен.
Я спробую тебе підняти.
Бунтаро, мотузка треться до каменю.
Вона порветься, якщо продовжу.
Пробачте. Я не старався.
Не сплітай дурниць. Ти молодець!
Ми знайдемо рішення. От побачиш.
Після цього поїдемо в Альпи.
Разом.
Так, поїдемо.
Поїдемо, так.
Обіцяю тобі.
Пробач мене, Бунтаро.
Пробач.
Бунтаро!
Ні!
Бунтаро!
Пані, пройдіть із нами.
КАФЕ «У БРАТА»
Імені не було, лише гроші.
-Та я одразу знала - це він. -Він почувався винним.
За що? За смерть мого брата?
Тоді я хотіла, щоб це було так.
Так було легше, а потім я зрозуміла, що ніхто не винен.
Бунтаро сам напросився з ним.
Того, хто чогось хоче, не зупиниш.
Навіть, якщо в цьому нема сенсу, і це небезпечно.
Він захоплювався Габу.
Він хотів робити все те саме. Навіть поводився так само.
Завжди хотів куди лізти, дертися вище,
і заради чого?
Менше з тим. Листи приходили кілька років.
Спочатку з Японії, потім із Непалу. І вже 3 роки нічого.
Із Непалу? У вас є адреса чи щось, що допоможе його знайти?
Ніколи не було адрес, записок чи підписів.
Вибачте, що не можу допомогти.
Що ж…
Ви так і не сказали.
Чому ви шукаєте Габу? Заради статті?
Він може надати нам важливу інформацію про…
Про що?
Знаєте, що перше сходження було в 53-му?
Ні.
В кожному разі,
був ще один альпініст, який, можливо…
Забудьте.
Сподіваюся, ви знайдете, що шукаєте. До побачення.
І я сподіваюсь.
О, і ще дещо.
Останній раз була єдина за весь час записка.
Він сказав, що не зможе надсилати гроші з місця, куди їде.
І вибачався. Ось так.
Тоді
одним із найбільших викликів у альпінізмі
був підйом наодинці взимку на три північні вершини Альп.
Айгер,
Маттергорн
і Гранд-Жорас.
Відома зимова трійця.
Габу поїхав у Європу прийняти виклик.
Проте він був не один.
Там також був Гасе Тсунео.
Уперше в Габу була перевага над суперником.
Здолавши дві вершини,
він був близько до перемоги на Пойнт-Вокері
Агов! Є тут хто?
Агов!
Спробуй дістати мене!
Габу?
Пане Габу?
Візьміть мене з собою.
Ні, ти не справжній.
Прошу, візьміть мене.
-Пробач мені. -Будь ласка.
Пробач.
-Ми їдемо в Альпи? -Ні!
Ні! Зникни!
Ну ж бо, Габу!
Агов! Габу!
До прибуття рятувальників
Габу провів три дні та п'ять годин на скелі.
Будь-хто інший вже давно помер би від охолодження.
Команда Гасе помітила його під час розвідки.
СПАСІННЯ ЯПОНСЬКОГО АЛЬПІНІСТА НА ПОЙНТ-ВОКЕРІ
Він завдячував життям супернику. Яка іронія.
Габу ампутували ногу. Він чудом вижив.
ЖУРНАЛ «ЛАЙВ» ГАСЕ ТСУНЕО ПЕРЕМІГ УСІХ
МАГАЗИН ДЛЯ АЛЬПІНІСТІВ
Повернемося до світу альпінізму.
ОСТАННІ НОВИНИ
Трагедія на Евересті. Вчора
японська зірка альпінізму Гасе Тсунео
помер у страшній лавині
під час сходженнязі сумнозвісної південно-західної сторони.
Після годин пошуків
рятувальникам врешті вдалося знайти труп альпініста
на висоті понад 6000 метрів у західній долині,
чия назва «Долина мовчання» резонує із трагічною подією.
Для нього це нічого не змінило. Наче змагання не закінчилось.
Тож він поїхав підкорювати й південно-західну сторону.
-Справді? Узимку це нікому не під силу. -Йому так.
Може, та він не зміг.
А ти не знайшов фотоапарат.
Він не з тих, хто здається.
Він уже застарий. Ніхто б його не спонсорував.
Я дзвонив у туристичний офіс у Катманду, що видає дозволи.
-Габу подався 3 роки тому. -На південно-західну сторону?
Не знаю, але заявку відхилили.
Вони заборонили йому йти на такий ризик.
-До чого ти хилиш? -Що?
Тебе місяць не бачили.
Ти закрився зі своїми паперами, записами, дзвониш усім підряд.
Ти знаєш про нього все, проте ніколи його не знайдеш.
-Він ж має десь бути, так? -У тебе нема зачіпок.
Зроби ласку, забудь про Габу та історію з фотоапаратом.
Займайся тим, що знаєш. Роби гарні фотки.
Це те, чого хочуть люди.
Алло?
Так, це я.
Звісно. Можу приїхати завтра.
Заінтригувала історія про Еверест? Хочете ще?
Ви гарний оповідач.
Ні, я знайшла останній лист від Габу. Той із запискою.
Виявляється, я його зберегла. І…
-У вас є адреса? -Ні, проте я дещо помітила.
Дивіться.
Інші листи приходили з Катманду. Цей від когось іншого.
Подумала, вас це зацікавить.
Намче-Базар.
Знаєте це місце?
Це останнє поселення перед Еверестом.
Він ще може бути там, три роки по тому.
На Еверест лише одна дорога
і тиждень пішки через льодовик Хумбу.
Країна шерпів.
Габу зник. Ніхто не знав, що з ним сталося.
Але якщо він досі там, я його знайду.
Є хто?
Агов, є хто вдома?
Чого вам?
Добридень. Я журналіст. Працюю на японський журнал.
Я Фукамачі.
-Йди геть, Фукамачі. -Це не займе багато часу.
-Я хочу дещо запитати… -Мені нічого сказати.
Я бачив вас у Катманду з тим типом
Фотоапарат «Вест Покет». Ви знайшли його на Евересті?
-Якщо так, то це значить, що… -Що? Облиште мене.
Цієї зими ви плануєте зійти на Еверест із південного заходу.
Я хочу зробити репортаж про сходження.
Дозвольте піти з вами.
Я буду позаду, ви й не помітите. Лише фотографуватиму.
Якщо підете самі, ніхто про це не дізнається.
Ви цього хочете? Вам потрібен доказ сходження.
Вам потрібен я.
Мені ніхто не потрібен. Ідіть вже.
Дозвольте піти з вами. Я зроблю все що скажете!
Ти запізнився. Я давно припинив. Усе вже в минулому.
Чекайте. Не кажіть так.
Це кінець. Зрозумів?
-Але… -Геть!
Добре.
Я знаю, що ви ще сходите.
Вам не зупинити мене. Я буду там. Чуєте?
Я буду чекати вас у таборі цієї зими.
Гірський альпінізм здавна був змаганням за найвищий підйом.
Зійшовши на вершину, подумаєте, що змагання скінчилося.
Проте це не так.
Альпініст знаходить нові виклики.
Якщо не вище сходження, то складніший маршрут,
зійти швидше, на самоті, без кисню.
Цьому немає кінця.
Еверест підкорили в 1935-му зі сторони Непалу,
без кисню - у 1978-му,
а через два роки соло через Кулуар Нортона.
Взимку 1985-го Гасе спробував зайти з південного заходу.
Повернутися не вдалося.
Південно-західна сторона непідкорена взимку.
Габу збирався підкорити її на самоті та без кисню.
Подвиг, якого б я нізащо не пропустив.
-Який прогноз? -Треба чекати.
Через вітер на вершинах збираються хмари.
Скоро знову піде сніг.
Ми не зможемо йти ще три-чотири дні.
Плюс ще один день, щоб усе стихло. Ми почекаємо.
Як думаєш, скільки часу займе сходження? Тиждень?
-Три ночі та чотири дні. -Таке можливо?
Лише так можливо.
Знаєш правила сходження на самоті?
Ніякої комунікації чи втручань.
Будеш фотографувати - і все. Як ускочу в халепу, то не лізь.
Ти вскочиш у халепу - на мене не розраховуй. Ясно?
Так.
Добре, добраніч.
Не спіши засуджувати його.
Він тут уже майже вісім років.
Він готувався вісім років. Це сенс його життя.
Це сходження для нього все.
Він не дозволить нікому завадити.
Я не хочу…
Я знаю.
Добре, що ти тут.
Він цього не визнає, але захоче твої фото, якщо йому вдасться.
Ти не такий, як він.
Твої можливості інші, ніж його. Не роби цього за всяку ціну.
Якщо відчуєш, що більше не можеш - не продовжуй. Повернись.
Знаєш, через брак кисню на висоті 7500 метрів у тебе будуть запаморочення,
буде складно йти далі.
Це нормально.
Вище 8000 метрів - ти в зоні смерті.
Тіло не створене виживати на такій висоті.
Треба йти швидко, інакше не повернешся.
Зрозумів?
Зрозумів.
Ти готовий?
А ти?
Думаю, що так.
Ти йдеш на ризик.
Який сенс, як нема ризику?
Чому ти це робиш? Гасе помер, змагання скінчилось.
Навіщо ти напросився йти за мною?
Заради кількох фоток для журналу? Заради грошей за статтю? Чому?
Це дещо більше.
Коли спробуєш це - більше ніщо не матиме значення.
Ось як це.
Ти тут його знайшов?
Фотоапарат був на Евересті? Це дійсно фотоапарат…
Мене бісять ці запитання. Це нічий фотоапарат.
Збирай рюкзак. Йдемо завтра.
Ну ж бо.
Габу.
О ні.
Ну ж бо.
Габу, ти як? Добре виспався?
Добре. Ніч була тихою.
Пощастило. Тут був сильний шторм.
Ідеш за графіком?
Я виходжу в 6:00, як планував.
У таку погоду я зможу пройти меморіальний камінь
і буду біля Сірої вежі до ночі.
Дуже добре. Як будуть зміни - дай знати. Щасти тобі!
Габу, як чути?
Чую тебе. Що таке?
Погода змінюється.
На півдні формується шторм із вітром швидкістю 200 км.
-Він йде у твою сторону. Не барись. -Вас зрозумів.
От дідько!
Ну ж бо!
Ну, ворушись!
Фукамачі!
Агов, Фукамачі, прокидайся!
Як ти? Зможеш підніматись?
-Залиш мене. -Не сперечайся. Знімай рюкзак.
-Ні! -Дай свою сокиру. Вона заважатиме.
Зніми льодоруби та довірся мені.
Припини! Нічого не вийде. Ми обидва тут застрягнемо.
Тримайся міцно. Все буде добре.
Пий.
Пробач, це я винен.
Пий, тобі треба пити.
Чому повернувся рятувати мене?
А як же «ніяких втручань»?
Тебе не врятовано. Ти ще маєш спуститися.
Буде складно, якщо шторм не вщухне.
То це - кінець?
Ми згаяли час. Вікно дуже коротке.
Єдиний вихід - підйом Жовтою смугою.
Ні. В цей час вона зовсім незахищена.
І каміння крихке.
У тебе недостатньо мотузки. Це…
Неможливо.
Зупинимось тут.
Підтягни ноги.
Я знайшов його тут.
Біля хребта.
Фотоапарат.
Я намагався здолати південно-західну сторону кілька разів. Марно.
Минулої зими була погана погода. Після Сірої вежі я втратив координати.
Вершина була так близько, проте я не міг знайти дороги.
Я був виснажений. Шукав пристанок.
Він був там.
Якщо думаєш, що…
Що він досягнув вершини, я тебе розчарую.
Його бачили на висоті 8700 метрів.
Я знайшов його трохи вище. Не відомо, піднімався він чи спускався.
Ми це побачимо на плівці.
Проте яка різниця?
Дякую.
Вирушаємо?
Бережи себе.
Шторм може повернутися, а вітри посилитися після кулуару.
А мене з тобою не буде.
Стій, ти ж не збираєшся…
Тобі треба дістатися долини до півночі. Не барись.
Все гаразд?
Я в нормі. Габу повернувся?
Ще ні.
Йому вдалося?
Не знаю. Останній радіо-контакт із ним був вчора зранку.
Він збирався на вершину. Все було добре.
З тих пір нічого.
Щось не так.
Може, йому завадила погода. Треба зачекати.
Ще один день.
Всього один.
А який сенс? Це кінець.
Йдемо.
Просив тобі передати це.
Якщо ти це читаєш, я не повернувся.
Залиш собі фотоапарат.
Може, він дасть тобі відповіді про Меллорі
й зможеш закінчити свою роботу.
Якщо тобі цікаво, заради чого він це зробив,
заради чого це роблю я,
ти не знайдеш відповідь там.
Оскільки ти тут, ти розумієш.
Що не привело б тебе сюди, те саме змушує мене сходити.
Я не знаю, що це.
Я припинив шукати відповідь, усвідомивши, що не можу без цього жити.
Деякі люди шукають сенс у своєму житті. Я не шукав.
Сходження – це єдине, що робить мене живим.
І я займався цим до кінця.
Без жалю.
Габу мав рацію.
Я знайшов розгадку таємниці Меллорі, але цього було недостатньо.
Навіщо лізти вище?
Аби бути першим?
Навіщо ризикувати життям? Марно ризикувати?
Тепер я знаю навіщо.
Необов'язково мати причину.
Для декого гори - не ціль, а шлях. І вершина - лише крок.
Діставшись вершини, треба продовжувати шлях.
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова