Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Töm den här. Den är full.
-Jag vet. Jag tar ut den sen. -Jäklar.
-Låt disken vara, pappa. Jag diskar sen. -När gör du nånsin det?
-Bara titta här. Du har gjort det till… -En svinstia.
Ett stånd i en nöjespark! Och en svinstia.
Vad ska du ha alla färgerna till? Alla de här serietidningarna, alla grejor?
Varje gång jag hälsar på blir jag deprimerad.
"Din farmor höll allt fläckfritt. Du jobbar inte, du pluggar inte."
Du sa inget på hela kvällen. Bra gjort. Nu kom det.
Tror du att du jävlas med mig? Du gör bara dig själv illa.
Fem tentor på två år. Är det att plugga?
-Visst, ge mig skuldkänslor bara. -Ger jag dig skuldkänslor? Visst.
Du kanske gör så att jag upprepar mig konstant.
-Eller? -Jag försöker, pappa.
Har du inte lagat det här? Väntar du på att jag ska göra det?
Som den andra hemska grejen, den elektriska palmen.
Vad pågår i din skalle? Hur tänker du? Om det finns nåt jag kan göra…
Jag vet att det är svårt. Jag fattar. Jag var precis som du.
Om det inte vore för din farfar… Trodde du att jag faktiskt ville göra vin?
Siena ville ha med mig i sitt ungdomslag i fotboll.
Vad skulle jag göra? Ja, det suger, men…
-Sluta! -Sluta med vad då?
-Ludovico. -Vad är det?
-Lyssnar du ens på mig? -Ja, pappa.
-Jag tjatar för att jag bryr mig. -Jag vet.
Jag ska ge mig av. Jag la dina mediciner här. Såg du det?
Vad var det du ville du visa mig?
Glöm det, pappa. Jag visar dig nästa gång.
Du får pengarna om några veckor. Jag måste betala grabbarna.
Ingen fara.
Vi har börjat göra olja. Det är vårt första år. Det är ett experiment.
Varför inte titta förbi?
Bo över några dagar. Jag kan förklara hur allt funkar.
-Din mamma hade tyckt om det. -Bra idé. Jag ska tänka på saken.
Hej då.
-God kväll. -Hej.
UR FUNKTION
Nästa gång.
Tjena, Secco.
Du ser bra ut. Snygg frisyr.
Jag sparade ett "dra åt helvete" åt frugan. Du kan få det.
Ge mig en drink.
-Är han där uppe? -Ja.
Säg att jag är här.
Mario är här.
En till, Secco.
Okej, då. Jag behöver pissa, min prostata gör mig galen.
Försiktigt med den här. Ta inte ögonen ifrån den.
Din jävla skit! Din…
Stanna, din jävel!
Tyst. Gå, och håll tyst. Lugn.
Gå. Vi går hem till dig. Var fan bor du?
Ta med mig hem till dig, fort. Snabbt. Rör på påkarna.
Bor du ensam?
-Ja. -Bor du ensam? Kom igen, öppna.
Öppna dörren.
Vart ska du? Tyst!
-Vilken dörr är det? -Den här.
Öppna den.
Sätt fart.
Kom igen, för fan.
Okej, så där. Ge mig nycklarna. Tyst.
Din mobil.
Bor du ensam?
-Ja. -Ja?
Okej.
Hördu, vad är det med dig? Vad står på?
Sätt dig ner.
Berätta! Vad fan är det?
-Panikattack. -Vad bör jag göra?
-Mina droppar. I väskan. -Den här?
Vilken är det?
Hur öppnar man?
-Hur många? -Tio.
Vi tar 15.
Fan.
Sitt ner. Sätt dig, sa jag.
Picchio, det är jag. Hör på. Jag skiter i vad klockan är!
Skicka hit 20 grabbar.
Jag behöver väktare dag och natt utanför lägenheterna.
De får jobba i skift. Nu genast!
Ludovico Fazi, är det du?
Du kan kalla mig Jack.
Jag behöver stanna här ett tag. De letar efter mig.
De vet vem jag är.
De vet att jag finns i området, men jag ska ta mig ut.
Ställer du till med nåt dödar jag dig. Hjälper du till får du nåt för besväret.
-En present? -Hörde du inte?
Spetsa öronen, jag upprepar mig inte.
Du stannar här. Lugn och fin. Ignorera resten av världen.
När jag sticker får du 5 000 euro.
-Kontant. -Femtusen?
Vad sa jag?
Du får dem när jag sticker.
Men du får förtjäna dem.
Okej, överenskommet.
Hördu. Sköt ditt eget.
-Uppfattat? -Uppfattat.
Jävla spioner.
Jag borde ha varit på andra sidan världen nu.
Jag måste sova nu. Det har varit en hemsk natt. Jag är helt slut.
Upp med dig.
Kom igen, gå in där.
Kom igen.
-Kom vi inte överens om 5 000? -Du tillbringar natten här inne. Nyckeln?
Han visste om kamerorna. Han brydde sig helt enkelt inte.
Han visste att det skulle finnas mycket pengar ikväll.
Det betyder att han hade planerat allt och hoppades kunna försvinna sen.
"Det spelar ingen roll vem man är.
Det viktiga är vad andra tycker att man är."
Vi tar ett snack med geniet en trappa ner.
Hej då, Caino.
Mario, få se om jag förstått allt rätt. Du la din väska på pallen.
Du reste dig för att gå på toaletten, han knuffade till dig, tog den och stack.
Men jag tog honom nästan. Jag lovar, Caino.
Han föll av hojen och började springa.
-Jag försökte följa efter, men sen… -Sen lät du honom komma undan.
Jag bad inte om ett rättfärdigande. Jag ville ha en förklaring.
Jag är ledsen, Caino. Men jag vet var han är.
Han gick in i ett av husen nära marknaden. Hans dagar är räknade.
Han gömmer sig i någons lägenhet.
Han tappade de här. Varsågod. De är dina.
Jag har 20 grabbar där borta. De kollar alla som går in och ut.
Så fort han sticker ut näsan tar jag honom.
Såg du hans ansikte?
Vet du vad som är det viktigaste för en man?
Hans rykte.
Strunt samma vem du är, det är andras åsikter som betyder nåt.
Ditt rykte är ditt öde, precis som din karaktär.
Stjäl man från mig så dör man. Det vet alla.
Det är ryktet som jag har byggt upp, och en nolla ska inte få förstöra det.
Fattar du det?
-Ja. -Så klart du gör.
Du har jobbat med mig i åratal.
Tror du på ödet, Mario?
Ja, det gör jag.
Spela. Upptäck ditt öde.
Vad får folk att spela?
Girighet? Fattigdom?
Ensamhet? Eller ligger det i människans natur?
Ju mer man förlorar desto mer vill man vinna tillbaka det.
Håller du inte med om det, Mario?
Jag vann. Jag vann, Caino! Ser du? Ödet står mig bi!
Ja.
Men du tror på ödet. Det gör inte jag.
Jag tar honom.
-Den jäveln. -Spartaco. Tänk på ditt språk!
Jag vill ha honom levande. Inom 24 timmar.
Annars bör nog du också försvinna.
Få undan honom. Och städa upp.
Jävla helvete. Han blåste skallen av Mario utan att tveka.
-Vem? Pratar du om Buzzetti? -Vem annars?
Han följer bara order.
-Den riktiga mördaren är Caino. -Nån som dödar sin egen bror för pengar…
Även om det aldrig bevisades.
Han dödade fyra eller fem andra, ingen vet säkert.
Jag hatar honom. Jag hatar honom faktiskt. Han tror att han är en jävla gud.
Han pratar med mig som om jag vore en kackerlacka.
-Jag förstår, men Mario… -Vad är det med Mario?
Inget ont om honom. Jag har känt honom sen jag var 20.
Hur menar du? Om nån snor min bil och du inte lyckas ta tjuven,
är det okej att jag dödar dig då?
Caino hatar alla som är smartare än han är. Det vet alla.
Han har ett mindervärdeskomplex.
Var läste du det? Vem tror han att han är? Napoleon?
En ockrare, gömd bakom vadslagningsbutiker
med gamla kvinnor och knarkare i. Han har barer och restauranger utanför stan…
-Men han är tät. -Och?
Kostymen, parfymen… Han är fortfarande en nolla.
En kille som riggade boxningsmatcher. En liten skit med storhetsvansinne.
Mario hade tre barn och en fru. Hon är skitsnygg.
-Caino dödade honom som en hund. -Jag hörde nåt.
Caino har visst satt på Marios fru ett tag nu.
-Vad är det du säger? Giulia? -Ja. Jag lovar.
Därför ville han ta kål på Mario. Det här var bara en ursäkt.
Nej. Omöjligt! Man rör inte sin väns kvinna.
Så lyder lagen. Och Giulia skulle inte vänstra. Tro mig.
Jag har ofta stött på henne. Hon släpper aldrig till.
-Jodå, med Caino. -Fyll hålet och håll tyst!
-Picchio. -Visst, tro på Picchio.
Dök ingen upp? Håll ögonen öppna.
Kan du skicka ett foto på killen till Picchio?
-Visst. Ge mig mobilen. -Duktig pojke.
Vila i frid, Mario.
Vila i frid.
…därför betalar de. Åt helvete med dem.
Platschefen drar också in massor, men han riskerar inte ett dugg.
Han chansar ganska mycket.
Och om man ramlar ner säger de att man borde ha varit mer försiktig.
Som Stelvios kusin. Minns du honom?
-Självklart. -Må han vila i frid.
Du har på dig min skjorta.
Jag har också duschat och rakat mig. Vill du ha kaffe?
-Tog du mina toalettgrejor? -Tyst.
Mina kläder stank. När de har torkat får du dina tillbaka. Vill du ha kaffe?
Det är min farmors porslin.
De är koppar. Man fyller dem, och sen dricker man ur dem.
Vill du ha det får du hämta det själv.
Din farmor?
-Var hon sångare eller musiker? -Nej, hon gav pianolektioner.
Har du satt upp den här?
Den funkar inte.
"Den funkar inte." Den är inte svår att laga.
Här. Diska den här också.
-Många böcker. Går du på universitetet? -Varför frågar du? Du är väl ingen snut?
Jag ställde en fråga.
-Jag läser ekonomi. -Du ligger säkert efter.
På fem minuter listar jag ut din historia från din födsel till nu.
-En sorglig historia. -Okej, nu får det räcka!
Jag kallpratar bara.
Så många DVD:er, serier, olästa böcker. Vad ska man tro?
Jag studerar serierna. Jag tecknar.
-Vad tecknar du? -Mina egna serier.
-Det enda jag är bra på. -Jag ser dig framför mig.
Du sitter ensam vid skrivbordslampan. Alltid ensam.
Noll vänner. Har du nån flickvän?
-Så klart inte. -Jag har haft två.
-En charmör! -Tjuv och terapeut?
För det första, käfta inte emot! För det andra, jag struntar i hur du mår.
Det är inte ditt fel, men det är inte mitt heller. Okej?
-Jag har en allvarlig sjukdom. -Vad menar du?
Sen hur länge?
-Ett år. -Har du mössan för att du får cellgifter?
-Cellgifter? -Ja.
De hjälper inte mot depression.
-Depression? -Ge hit den!
Ta av den, du är ju inte skallig. Vad fan vet du om depression?
Du tar nåt för att övertyga dig själv om att du är sjuk.
Du gömmer dig här som en mus. Vet du varför?
För att du inte tycker om dig själv.
Det förstår man utan en examen.
Får killen mittemot lägenheten renoverad? Jag såg färgburkar utanför hans dörr.
Nej, hans fru vill ha ett nytt kök. Han äger en bar, har är nästan alkoholist…
Har du en röntgenbild?
-På hans fru? -Nej, på dig.
Du är ju sjuk. Har du en röntgenbild?
-Ja, det har jag. -Okej. Hör på.
Det finns ingen mat här. Ta med röntgenbilden, öppna dörren.
Det är ingen säkerhetsdörr, det går lätt. Töm kylen och kom tillbaka hit.
-Du är galen. Jag är ingen tjuv. -Lite adrenalin skadar inte.
Aldrig i livet. Hon är nog säkert hemma.
-Därför ringer du på först. -Tänk om hon öppnar, då?
-Be att få låna lite salt. -Vad ska jag med det till?
Röntgenbilden. In med den under låset och dra uppåt.
Kom nu.
Träffar du nån annan? Gör inte så här mot mig.
Igen? Jag träffar ingen annan. Lägg av.
Öppna dörren, Jack.
Jag hoppas jag hittar nån normal snart.
Nån normal? Du och den lilla skiten kommer att få ångra er.
Hotar du mig ringer jag polisen. Släpp mig, Filippo!
-Jag skriker! Du gör mig illa! -Hallå, Rebecca! Är du okej?
Ja. Allt är bra.
Vad vill du? Din skit.
Våga inte träffa nån annan!
Kan du tro det? Jag har slösat bort två år på en sån skithög.
Strunta i honom. Han är hemsk.
Upp med dig.
Slå på den här, kom igen.
Kom igen. Vad är det här? Kom igen. Hårdare.
Igen. Kör på. Igen. Hårdare. Sluta inte. Slå.
Kom igen! Hårdare! Använd den andra också!
Kom igen, knocka den! Bra jobbat, kör på! Det räcker.
Du har en hyfsad höger. Plantera den i det där svinets ansikte nästa gång.
Slappna av. Andas.
Känns det bättre? Nu går vi till grannen tillsammans. Okej?
Tyst.
Hej. Hej, min älskling.
Min man är ute. Han är tillbaka ikväll. Vi har hela eftermiddagen för oss själva.
Vad blir det för rollspel dag?
Nej, kom igen, det gjorde vi sist.
Okej. Jag säger ju ändå alltid ja till slut.
Varför ska jag gå ut i köket?
Isbitar?
Jag tror jag vet.
Ja, herrn. Jag fick tag på isen.
Vet du vad du är? Du är faktiskt ett grymtande litet djur.
Ja. Gissa vilket.
En gris! Ja!
Nej. Jag har på mig de vinröda.
De som är väldigt små. Ja.
De är lite irriterande, för de glider av.
Och du, då? Vad gör du?
Jaha. Hur då?
Där ser du. Du är en gris.
Ja. Jag är en liten kulting, jag med. En riktig gris.
Isbitarna smälter. Jag ska nog ta och lägga mig på sängen nu.
Bra jobbat. Du var jätteduktig. Då var det klart.
-Få se vad vi har här. -Herregud.
-Jag har aldrig gjort nåt sånt förr. -Det skadar dig inte.
-Som Alvaro Vitali och Bombolo. Minns du? -Med Edwige Fenech.
Hon påminde om Sharon Stone när hon lägger benen i kors.
Såg du den? Du gillade det, va? Rädslan gör dig ärlig.
Ge tillbaka mössan!
Hjärtat bultar. Jag måste ta mina droppar.
Nej. Lägg av. Vilka droppar? Varsågod. Drick det här. Grannen bjuder.
-Alkohol gör mig konstig. -Är du normal nu?
Drick. Du skrattade ju och var kåt i tio minuter nyss. Kom igen, drick.
-Picchio. -Spartaco.
-Nå? -Ingen som liknar honom har kommit ut.
-Men Ferruccio har nåt. -Vad kan det vara?
En kompis såg honom. Han bor på soptippen bakom gasklockan.
Han tömmer källare med hjälp av en skåpbil.
-Han jobbade med sin bror, som är borta. -Visa mig var han finns.
Jag gick dit. Allt är igenbommat, och skåpbilen är borta.
Hälsa din vän att jag vill veta mer.
Har han en flickvän, en son, en fru? Var är hans bror?
Stämmer det att han rånade Caino? Då är han dödens.
Vänta tills vi tar honom. Caino kör honom igenom en spelautomat.
-Vet ni vad jag tror? -Tro inte nåt. Det är hälsovådligt.
Vi gör som vanligt. Ligger grejorna i bilen?
Jag respekterar nästan den jäveln. Det krävs stake för att stjäla från Caino.
Vet du vad? Jag ska skaka hand med honom innan jag skjuter honom.
Glöm inte att Caino vill ha honom levande.
-Sen tar vi pengarna. -Vad menar du? Åt oss själva?
Vad är problemet? Säg: "Pappa, ska jag misslyckas blir det med nåt jag gillar."
-Vem hindrar dig från det? -Ingen. Jag vågar inte ens…
Jag vågar inte visa honom mina teckningar.
Jag borde inte ha blivit född. Mina föräldrar fick mig sent.
De trodde inte att de kunde få barn.
Du vill inte plugga. Du vill inte göra det du gillar.
Du har en lampa som du inte använder.
Du vill inte laga den eller säga emot din pappa. Hann jag skulle jag laga dig med.
Deprimerad konstnär, se här.
Oj, du är fantastisk.
Vem fan är det nu?
-Vem är det? -Vattenverket. Vi har en läcka i området.
-Hej. -Hej.
Vi tar en snabb titt. Vi måste kolla hela byggnaden.
-Jobbar ni över? -Vi fick ett akutsamtal.
-Får jag? -Ja, varsågod.
Köket är okej.
-Var är badrummet? -Där borta.
-Min son är också galen i serier. -Jaså?
-Hur gammal är han? -Tolv. Han har också en sån liten mössa.
Har det hänt nåt ovanligt under de senaste dagarna?
Nåt ovanligt med vattnet?
Nej, allt är som vanligt.
Badrummet är också okej.
Okej, då.
-Adjö. -Adjö.
-Ursäkta att vi störde. -Ingen fara.
De såg inte ut som läckageexperter.
De letar efter dig på grund av pengarna, eller hur?
Ju mindre du vet, desto säkrare är du. Fråga inte igen.
Jag stannar inte länge till.
Bra jobbat. Det tog dig fem minuter. Ett halvt kilo självkänsla.
-Ska jag renovera? -Vi ska det.
Lägg av.
-Fantastiskt. Har du gjort dem? -Lägg ner dem.
-Varför? De är jättebra. -Lägg ner dem!
-Är du knäpp? -Lägg ner dem! Nu genast!
Ta dem, då!
Jag behöver sova lite. För inget oväsen.
Han är helt knäpp.
Giulia?
Caino, jag har en uppdatering.
Caino. Jag har en uppdatering.
Du bör inte störa mig när jag jobbar. Be om ursäkt.
Be om ursäkt!
Förlåt.
Utnyttja inte tacksamhetsskulden gentemot din far. Må han vila i frid.
Berätta, då.
Han är ingen alls. Han städar ur källare. En nolla.
Vågar man stjäla från Caino är man ingen nolla.
Han kan inte använda pengarna. Han jagas. Vart ska han sticka?
Till slut måste han komma fram ur sitt gömställe.
Han kommer inte att kunna spendera pengarna. Han jagas.
Han måste komma fram.
Det var ungefär vad stackars Mario sa.
Ge mig 24 timmar så tar jag hit honom.
Tjugofyra timmar. Jag hoppas att du har en plan.
Vinden är inte nådig mot en sjöman som inte kan sin rutt.
Stick nu.
Du hade rätt om Giulia. Vilken hora.
Om det inte vore för min far hade han sparkat mig redan. Jävla svin.
Min far satt i fängelse i hans ställe. De tog honom istället.
Han kan göra oss riktigt illa. Och den där Buzzetti skrämmer mig verkligen.
Han verkar gilla att döda folk.
Jag käkar honom till frukost. Jag vill se den där jävla Caino på knä.
Krypandes på golvet. Han ska få slicka mina skor.
Vad gör vi nu? Vi tar honom inte på ett dygn. Du sabbade för dig själv.
Kom igen, Marzio. Vad i helvete? Du drar otur över oss! Jävla helvete!
Det handlar om ett brott.
En storstadsthriller som utspelas i Garbatella.
-Det verkar vara ett lugnt område. -Du går inte hemifrån ens i fantasin.
Sàlgari fantiserade åtminstone om Malaysia från hemmet.
-Det uttalas Salgàri. -Visst. Han.
De är helt jävla fantastiska.
Varför ska du plugga?
Har du visat de här för tjejen du gillar?
-Vilken tjej? -Spela inte dum.
Jag såg fotot i badrummet, bakom dropparna.
Jag vill inte ens veta varför du har det där. Vad heter hon?
Rebecca.
Och vännen som ropade i trapphuset?
Hon är från Sevilla, från Spanien. De gick Erasmus tillsammans.
Spanska kvinnor är fantastiska. Rena, utan smink.
Naturliga.
-Har du nånsin pratat med Rebecca? -Nej.
Jag menar…
Jo, några gånger. Hon lånade mina DVD:er.
Hon skriver en avhandling om italiensk film på 60- och 70-talet.
Det förklarar affischerna. Du vill att hon tycker att du är cool. En glidare.
Cool? Jag? Såg du vem hon var med?
-Hur skulle… -Hördu, lägg av.
Även den smartaste kvinnan faller nån gång för en skitstövel.
-Alla jag gick ut med var smarta. -Visst, säkert.
Det var ett skämt.
Det är inget problem. Men du vet aldrig om du inte försöker.
Det kanske går bra. Hon gjorde ju slut med honom.
-Det är komplicerat. -Nej, du är komplicerad. Hör på.
Vissa kvinnor söker pengar, andra söker utseende eller personlighet.
Pengamässigt ligger du illa till.
Personligheten får vi jobba på. Utseendet, tja…
-Precis. -Du känner dig hopplös. Det är du inte.
Du har nåt som tjejer som Rebecca gillar. Tro mig.
En själ.
En själ?
Mysko att höra dig prata om sånt.
-Varför det? Har du upphovsrätten? -Nej.
Antingen har man det eller inte. Det sa Nietzsche också.
-Kolla upp det. -Tja…
Nu tänker du: "Vad vet han om Nietzsche?"
Tja…
Det blir nog inte så lätt att ta sig härifrån.
-Uppfattat? -Säg till när du vet.
Ge mig besked direkt.
Hördu. Rebecca är här med sin vän. Gå och prata med henne.
Nej. Jag gör mig till åtlöje.
Du var på väg ut. Hjälp henne att bära. Bjud sen över henne på middag.
-Säg att du lagar maten. -Det kan jag inte.
Kan du inte laga mat? Vad är du för man? Följ med. Det här måste du klara själv.
-Du får klara det själv. -Nej.
-Glöm det. -Du är sorglig. Kom igen.
Nej.
-Hola. -Hej.
-Hej, Ludovico.
Låt mig hjälpa er att bära.
-Tack. -Tack ska du ha.
-Ska du ut? -Nej, jag kom precis hem.
-Gullig mössa. -Tack.
Det här är Amanda. Jag berättade om henne.
Ni gick Erasmus tillsammans. Jag heter Ludovico.
Ursäkta, jag måste verkligen gå på toa.
-Hon är gullig. -Ja.
Eftersom jag sprang på dig vill jag fråga dig om en sak.
Jag har tänkt fråga dig länge, men jag ville inte verka jobbig.
Jobbig? Du? Aldrig.
Min avhandling. Italiensk film från 60-talet. Dino Risi… Du är väl expert?
Ja.
Har du lust att hjälpa mig?
-Snälla, säg inte nej! -Nej.
Ja, så klart. Det går jättebra. Jag är väldigt förtjust i Dino Risi, så…
Vi kan titta på några filmer och analysera dem tillsammans…
Det vore toppen.
Una vita difficile, Il vedovo, Profumo di donna…
Ska jag komma över till dig?
Du…hem till mig?
…Nino Manfredi var otrolig, filmen hette Vedo nudo.
Hej. Det tog tid för er att gå uppför så få trappsteg.
De här är väldigt tunga, förstår du.
Jag tar en dusch.
Ja. Stig på.
-Ska jag ställa dem på bordet? -Ja, tack så mycket.
-Du, Ludovico? -Ja?
-Kan du nåt om rörmokeri? -Javisst.
Det är den jäkla kranen. Jag har sagt till vicevärden 300 gånger.
Skulle du… Ami, kan du visa honom?
Kom, Ludo.
Jag satte på duschen, och då fastnade den där.
Den där.
Problemet är att den är sprucken.
Jag beklagar.
Jävla skithög.
Söker du nån?
-Ur vägen. -Jag frågade en sak.
-Undan, skitstövel! -Du slår kvinnor och jag är skitstöveln?
Om du ens kommer nära Rebecca igen är du dödens.
Hon är med min kompis nu. Han är värre än jag.
Hon vill aldrig mer se dig. Kommer du hit igen så kommer ditt ansikte att…
Pang!
Jag raderar det.
Uppfattat?
Du pissade på dig. Vilken hjälte! Res dig upp och försvinn. Du stinker.
-Ge dig av. -Jag är på väg.
Sätt fart.
Ta det lugnt. Vad har hänt med dig? Vad fan har hänt?
Han hade en pistol, annars hade han fått stryk.
Hade han verkligen en pistol? Såg han ut så här?
Vart ska du?
Tack ändå, Jack. Du gjorde ditt bästa.
Ja. Det har slutat rinna nu.
Men imorgon ringer jag en bra rörmokare.
-En äkta rörmokare. -Jag försökte. Förlåt mig.
För att tacka er för era ansträngningar ska jag laga min berömda paella.
Ja. Låt oss äta middag ihop. Passar det i morgon? Har ni lust?
Har vi det? Ja, det har vi nog.
Italiensk mat mot spansk mat. Vi lagar pasta amatriciana.
Om ni lagar mat och gör allt annat lika bra som ni är rörmokare…
Inget liknande har hänt mig förut. Jag älskar dig, Jack. Vem skickade hit dig?
Det är Stockholmssyndromet. Man blir kär i sin kidnappare.
Vi hade en jävla tur. Men jag såg ut som en idiot.
Jag klarade inte det. Därför ringde jag dig.
Den lilla spanjorskan kollade in dig.
-Vi har ingen sprit. Inget gräs heller. -Nej, jag har nog lite här.
Jag röker inte så ofta. Jag får ångest av det.
Men eftersom jag redan har ångest kanske det hjälper.
-Hur länge har du rökt på? -Ett tag. Jag röker inte mycket.
-Ensam, så klart. Alltid ensam. -Nästa gång blir kanske med Rebecca.
-Det är ordnat. Jag tog hand om det. -Bra jobbat. Här.
-Du får resten när vi tar farväl. -Okej.
-Hej då. -Hej då.
Kolla in det här.
Jag är huvudet högre.
Jag skulle vilja vara som du.
Tycker du att jag är bättre än du?
Se på dig själv.
Förbli den du är. Sträva inte efter att vara som nån annan.
Jag är en tjuv. Det har jag alltid varit.
Jag sparade lite pengar och nu kan jag leva på det här sista jobbet.
Jag har ett täckjobb. Jag städar källare, hjälper folk att flytta, och sånt.
De får till och med fakturor.
Jag jobbade ihop med min bror.
Han lärde mig allt jag vet om livet.
Men ju mer man försöker förstå det, desto mindre verkar det…
Har du en bror?
Han är åtta år äldre.
Paolo. Vi brukade stjäla tillsammans. Han spelade saxofon i ett band.
Folk klandrar föräldrarna om nån växer upp och hamnar fel. Det är struntprat.
Min far dog i en olycka på färskvarumarknaden.
Min mamma dog ett år senare.
Hon var städerska.
De var båda goda människor. Ärliga. Paolo och jag är tjuvar.
Varför? Ingen aning.
Jag var 18 när han drog. Han sa alltid till mig: "Plugga.
Läs böcker." Han köpte dussintals. Jag har dem fortfarande.
Och hjälmen. Den gör jag mig aldrig av med.
Jag är fäst vid den.
-Men han lämnade dig ensam ändå. -Nej.
Han ville att jag skulle sticka. Han sa: "Det blir vändpunkten." Jag vågade inte.
Sen träffade han en brasiliansk tjej. Hon var skitsnygg.
Jag var lite svartsjuk.
Kolla här.
"Mar do Paraiso." Kolla på det där.
-Jävlar. -Det kom för tre år sen.
-Tror du att du hittar honom där? -Jag hittar honom.
Paolo tar chanser, han känner alla.
Om det inte vore för den här röran hade jag redan varit där.
Morgnarna på stranden. Eftermiddagarna i en hängmatta. En bra bok.
Sen klubbar man med alla kvinnorna.
Nazisterna brände böcker.
De var rädda för dem.
De var rädda för kvinnor också.
Inom SS rövknullade de varandra.
Och?
-Det är sant. -Men vad är poängen?
Jag tvingade min far att låta mig bo här ensam.
Jag ville visa honom att jag kunde.
Jag kände mig som en konstnär. Jag ville ha lägenheten på mitt sätt.
Det slutade med att jag låste in mig här. Ensam.
Precis som du sa, alltid ensam.
Men jag är ensam även på en plats full av människor.
Jag har känt så här ända sen jag var liten.
Jag har bara känt mig lycklig i teckningarnas värld.
Då blir världen som jag tecknar den. Förstår du? Kanske…
Kanske är jag rädd för att ta reda på vem jag är, att hitta mig. Att se mig själv.
Att svika mina föräldrar.
Göm dig inte bakom föräldrarna. Du är för gammal för det.
Du behöver inte känna dig ensam.
Hela mänskligheten är ensam. Det är inte lätt för nån.
Den här jointen är livsfarlig. Vi har blivit så filosofiska.
Vet du vad jag tror?
Ingen aning.
Du får det att låta så enkelt. Ditt svar på allt är "ingen aning".
Jag vet att jag inte vet nåt.
Ingen aning. Urgammal visdom.
Vem sa det?
Sokrates?
Alltså…
Han som gav den stroppiga typen stryk har en pistol.
Han finns i trapphus A.
Sökandet är över.
-Kollade ni inte trapphus A förut? -Alla lägenheterna, men ingen var där.
Ni letade inte ordentligt.
Vi letade väldigt noggrant.
Då hade ni hittat honom, inte Picchio.
Och du säger: "Sökandet är över?"
Förresten, din romanska dialekt börjar irritera mig.
Jag gav dig en andra chans. Du slösade bort den.
Pärlor inför svin.
Då kan man alltså göra orätt gentemot Caino utan konsekvenser.
Det kommer folk att tro.
Om 24 timmar har Spartaco hittat honom.
Min skuld till din far är betald nu.
Du jobbar inte med mig längre.
Var tacksam för att ödet gav dig en god vän som kan betala din skuld.
Tror du på ödet, Marzio?
Marzio!
Se på mig. Marzio. Se på mig! Marzio.
Marzio.
Jag ska döda dig.
Din far räddade mitt liv. I gengäld skonar jag ditt.
Stick härifrån nu. Från och med i dag håller du dig borta från mig.
Vi borde ha dödat honom.
Det finns en tid för allt. Gå nu och leta reda på den där killen.
Jag behöver lägenhetsnumret. När du har hittat honom visar du mig dit.
Jag tar honom. Det förtjänar han.
Blev du rädd?
-Vad i helvete? -Jag skämtade.
-Vad i helvete? -Jag skämtade!
Idiot. Upp med dig.
Blunda inte när du trycker av.
Skakar din hand missar du. Du hinner inte med ett skott till.
Trintignant.
Sluta, det är inte din grej.
-Hur länge sov jag? -Länge. Klockan är 14:00.
-Har du nåt mot huvudvärk? -Ja.
De är kvar.
-Du har städat. -Jag gick upp tidigt. Inte som vissa.
Varsågod.
Ytterligare ett steg framåt. Bra jobbat.
-Din far borde se det nu. -Stackars honom.
-Jag känner skuld när han ger mig pengar. -Du har de 5 000 jag lovade dig.
Tack för dem.
När blir din serie klar?
-Vad menar du? -Hur lång tid är det kvar?
Hur lång tid tar det att teckna, trycka och publicera?
Jag vet inte. Fyra månader. Sex månader högst.
Ett år, då. Ta ett sabbatsår så betalar jag.
Ett sabbatsår?
Tolv månader. Du gör inte ett skit. Du sitter här och tecknar.
Pengar är inget problem. Ryggsäcken innehåller en förmögenhet.
Har du inte nått vändpunkten då börjar du plugga igen.
-Du ligger ju ändå efter med tentorna. -Det är sant.
Jag sa ju det. Ska man misslyckas är det bättre att misslyckas med nåt man gillar.
Tack för förtroendet.
Behöver du fundera på det? Jag kan dra tillbaka erbjudandet.
Vem annars skulle erbjuda nåt sånt?
Vet du vad?
Jag ska försöka. Jag ska satsa. Jag ska fokusera. Jag gör det.
Jag skickar serien till folk. Jag kanske t.o.m. publicerar den.
-Med en dedikation till dig. -Dedicera den till Rebecca.
Se bara till att du skickar 50% av vinsten till mig där borta.
Rebecca? Nej, det är Jack.
Paella mot amatriciana?
Okej då. Vi ses lite senare. Må den bästa vinna. Hej då.
Ta den. Om Rebecca ringer igen. Men ring inte polisen.
Det var länge sen en tjej ringde mig.
-Vad behövs? -Pasta, griskind, pecorino, tomater.
Här.
Strunt samma. Köp allt du behöver.
Varsågod.
Menar du där ute?
Var cool när du går förbi mopedgrabbarna.
-Cool? -Nej. Var inte cool. Var bara Ludovico.
Vi lägger i det här mot slutet.
-Provsmaka såsen och se hur den är. -Smaka du.
Se upp, det är varmt.
Oj, det är jättegott!
Han som lagade såsen får komma till.
Säg att jag lagade den. Ami gillar ju dig ändå.
Det skulle passa dig, va?
Vem kan det vara?
Det måste vara Rebecca.
-God kväll. -Hej.
Gasverket. Det har rapporterats en läcka.
Kom in.
Folk från vattenverket har redan varit här. Är det problem i området?
Nej. Ingen fara.
-Mätaren? -Där borta, under diskhon.
Ser allt bra ut?
För tillfället, ja.
Ja, jag tecknar.
Badrummet?
Här borta till höger. Jag kan tända åt dig.
Vattnet är eluppvärmt.
Och sovrummet?
Det finns inget i sovrummet som är kopplat till gasen.
Naturligtvis. Det var inget.
Nej.
Just det.
Det var inget.
Nej. Jag håller på att laga amatriciana. Min farmors recept.
Jag följer dig ut.
-Parmesan? -Pecorino, förstås.
-Jaså, pecorino? -Parmesan vore ett brott.
Det vore helt klart ett brott. Eller hur?
Jag hittade honom.
Trapphus A. Lägenhet 14.
Nej, nu genast. Jag struntar i om du sitter och äter. Kom hit nu.
Vad står på? Vad håller du på med?
-Vet du vem det var? -Gaskillen?
Ja, gaskillen. Han är en galen mördare. Han letade efter mig.
Vår bekantskap slutar här. Jag måste iväg.
Oroa dig inte, titta. Kom och se här.
Jag gömmer mig i den där. Jag kom överens med en byggjobbare.
Göm dig inte i en lastbil. Det är farligt.
Jag är på flygplatsen inom en halvtimme. Låt dem inte hitta dig här.
Stick härifrån. Se här.
Pengarna till ditt sabbatsår. Jag lägger dem här.
Jag hör av mig. Jag skickar en biljett.
Du ska få träffa min bror. Ta med serietidningen.
-Ta på den här. -Vänta lite.
-Kom nu. -Ja.
Ludovico.
Dra åt helvete! Hör du det? Du utnyttjade mig, och nu drar du bara?
Vad ska jag ta mig till?
Gör som alla andra.
-Jag sa ju det, alla är ensamma. -Visst. Bättre än att ha nån som du.
Det är så din familj gör.
Dra åt helvete!
Du är inte min bror.
Öppna, din idiot! Skynda dig.
Öppna.
-Vad håller du på med? -Jag sticker efter middagen.
Tack, Jack.
-Jag tänker inte missa spanjorskan. -Tack.
-Tack! -Det räcker nu. Gå och hämta såsen.
Han heter Paolo. Han smet till Brasilien för tio år sen.
Han är bror till killen ni är ute efter.
Det är fördelen med att ha vänner inom polisen.
Bra jobbat, Ferruccio. Du heter väl Ferruccio?
En vän i nöd är en riktig vän. Och om vännen är polis är det ännu bättre.
Tack.
Adjö, herr Caino.
Det är så sant, eller hur?
Alla lyckliga familjer är likadana.
Men varje olycklig familj är olycklig på sitt eget sätt.
Jag tar det här. Du får ta med pastan.
Förhoppningsvis har de vin.
-Vad håller du på med? -Vänta.
Om jag lyckas få hit Rebecca. Röda lampor.
Jag har fått dig fullärd.
-Syns det skalliga området? -Du ser bra ut.
Ju mer du kollar desto mindre gillar du det. Du har ju ändå din lilla mössa.
Vet du vad?
Mössan passar bättre här.
-Jag la en grej i din väska för resan. -Toppen.
En överraskning.
-Hejsan! -Hej.
Till senare.
-Jaha, Una vita difficile. -Mycket svårt.
Kom in.
Hoppas ni har vin. Vi kom just på att vårt var slut.
-Jag kan gå och handla om du inte har nåt. -Nej. Oroa dig inte. Vi har massor.
-Okej. -Min jacka?
Du kan hänga den här.
-Tack. -Till vänster.
-Kan jag hjälpa till med nåt? -Ja, du kan öppna flaskan.
-Så här? -Jag tror det.
-Hej. -Hej.
-Hur mår du?
-Vilken fin klänning. Du är jättesnygg. -Vill du smaka på paellan?
-Har du lagat den? -Ja.
Ja.
-Dino… -Hur smakar det?
-Herregud! -Han regisserade.
Det är jättegott.
Väldigt gott.
-Varför inte pecorino? -Jag gillar den inte.
-Skål. -Skål.
Skål.
Italiensk film…
-Berättade du om din avhandling? -Nej.
Ett, två, tre.
Så här, kompis. Det är väldigt sött.
Vad?
-Allt. -Allt?
-Skål för oss! -För oss!
-Ja. -Skål för…
Skål!
Paellan, alltså… Glöm den.
-Han äter den. -Kom igen…
Gillade du den?
Så gulligt av henne.
Alltså…
Jag är ledsen för din skull, för i Sevilla finns Spaniens vackraste flickor.
Du borde följa med mig.
Men jag behöver inte åka till Sevilla.
-Jaså, inte? -Nej.
Varför inte?
För den vackraste flickan av alla vackra flickor sitter precis här.
Jag fattar inte.
-Inte? -Nej.
Du fattar visst.
Vid det här laget kan jag skicka serietidningen till en förläggare.
De skulle publicera den.
-Toppen! -Ja, det vore riktigt häftigt.
Och om det blir av skriver jag en dedikation till dig på förstasidan.
På sidan där de hamnar, alltså. Det kan vara den första eller den sista.
-Mamma, pappa, Rebecca… -Tack.
Det var så lite.
-Får jag fråga dig en sak? -Visst.
-Vad är grejen med skägget? -Han tror att han ser manlig ut.
-En bräcklig, osäker personlighet… -Jack har rätt.
Ett renrakat mansansikte är… Hur ska jag säga?
-Mycket… -Mycket macho?
-Ja. -Du tog orden ur min mun.
Vilken idiot!
-Har ni nåt gräs? -Jag vet inte om vi har nåt kvar.
I så fall finns det i badrummet. Ta en titt.
Kom så går vi. Jag följer med.
Jag blir inte borta länge.
-Vill du se nåt jag aldrig har visat nån? -Visst.
Jag har den där hemma, om…
Visst, gå och hämta den. Och ta med lite gräs tillbaka också.
Ska vi vänta på dem får vi sitta här hela natten.
-Nu går jag. -Vänta.
Skynda dig tillbaka.
Du vill alltså ta med mig till en brasiliansk ö där din bror Paolo är.
Han har massor med pengar.
Jag förstår fortfarande inte. Vad jobbar du med?
Det är lite svårt att förklara.
Jag håller på med lägenheter, offentliga platser och banker.
Okej, men vad gör du?
Är du murare, ingenjör, eller…
-Är du arkitekt? -Jag är rånare.
Det är därför du har det där.
Så mystisk som du är måste du vara vaktmästare.
På sätt och vis, ja.
-Är Ludovico fortfarande där nere? -Ja.
Ja, han var ganska packad. Han gick nog vilse i trappan.
-Hämta honom. -Jag går.
Om jag kan hitta dit. Vinet var visst lite starkt.
Hallå, Ludovico? Vilken ny paranoia har greppat dig?
Gömmer du dig? Jag…
-Vad? -Söker du din vän?
Sätt dig där borta.
Duktig pojke. Kryp.
Låt honom vara. Han har inte med detta att göra.
Du ville till Brasilien för att identifiera kvarlevorna av din bror.
-Han mördades och kastades i havet. -Våga inte nämna min bror…
Två föräldralösa med otur. Bådas liv slutar förfärligt.
Varför inte säga tre?
-Han är inte inblandad. Ta ut det på mig. -Så generöst av dig.
Men han har sett mitt ansikte. Taskigt för honom. Drömmar dör i gryningen.
Rör dig inte.
Sänk armen.
Långsamt.
Släpp pistolen.
Ner på golvet, din skit.
Buzzetti hade rätt. Jag borde ha dödat dig istället för Marzio.
Det var för Mario.
Och det här är för Marzietto.
Jag lovade honom när du fick psykopaten att skära halsen av honom som på en gris.
I morgon står han på tur. Du tror väl inte på ödet?
Nu är jag ditt öde.
Och jag ska döda dig en bit i taget.
Synd att du bara har två knän.
Jag kan få dem rekonstruerade.
Men du kan inte få en ny hjärna.
Den skithögen tänkte skjuta mig i ansiktet.
Skär av hans kulor. Stoppa dem i munnen på honom. Han kommer att hittas så.
Den som stjäl från Caino…
Lu.
Det gör ont.
Ambulansen är på väg. Den kommer.
-Det gör ont. -Ambulansen är på väg.
-Det gör ont. -Nej!
Är allt okej?
Jag ringer amb…
Hjälp! Det är mitt fel.
Fan. Nej!
Fan.
Snälla, kom tillbaka.
Kom tillbaka!
Varför börjar du alltid prata om politik?
Vi är ett land av tjuvar. Skatteflykt för hundratals miljarder och du pratar ändå?
-De måste ju göra nåt åt det. -"Italienare först." Först i vad då?
I att stjäla! De får mig att skratta.
Ja, jag fattar. Men ta en paus, för helvete.
Vem fan är det här? Hallå!
Han måste vara helt aspackad.
Han överdoserade nog. Titta på honom.
Han är täckt av blod. Kolla.
Jag tror att han är död.
Och vad har vi här? Väskan är full av pengar.
-Är det där riktiga pengar? -Det är tamejfan riktiga pengar.
Vad är det här? Kasta bort den. Ta pengarna.
-Hördu, släpp! -Släpp väskan.
Stick.
TILL MIN STOREBROR JACK, SOM GAV MIG MITT LIV TILLBAKA
Undertexter: Mats Nilsson