Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Far!
TØMRERARBEJDE
Vince Cross. Jeg skal ekspedere Ruth Slater.
Tyve. Fyrre.
Løsladelsesplanen. Læs den. Så du holder dig herfra.
De ti bud: ingen stoffer, druk, barer, natklubber, skydevåben eller andre våben.
Du må ikke omgås nogen med kriminel baggrund.
Ingen kendte lovovertrædere.
Vince Cross, åbn døren.
-Spørgsmål indtil videre? -Nej.
Hej, Katherine, det er mig.
Gider du ringe til mor, så hun lader mig være?
Jeg sagde, du havde travlt med at øve, men jeg kan ikke…
Ændrer dine frigivelsesvilkår på dit samværsforbud?
-Nej. -Må du kontakte offerets familie?
-Ja eller nej? -Nej.
Efter nogle uger kan man få lyst til forsoning.
Jeg har intet at sige.
RUTH SLATER IDØMT FÆNGSEL FOR MORD PÅ SHERIF
Vejen til succes er et job.
-Du har et eller leder. -Jeg har et job. Tømrer.
Hvis det ikke fungerer, arbejder min ven med pakning af fisk.
Min ven Stan. Han tager mine folk på prøvebasis.
Ellers tak.
Tag kortet.
Du tror nok, at du har regnet det her med frihed ud.
Airbaggen var skyld i hjernerystelsen.
Men jeg har det fint. Og ingen kom til skade.
Undtagen dig.
Har du taget din medicin? Ja, far. Kors.
Hov hov.
-Katherine. -Undskyld, mor.
Du skal ikke undskylde.
-Jeg ville ikke skræmme jer. -Bare rolig.
Hvad ved vi?
Hun har et brækket ribben, en forvreden skulder og hjernerystelse.
-Når du bliver udskrevet, må du bo hos os. -Nej, det går.
-God idé. -Min koncert står for døren.
-Det taler vi om, når vi når så langt. -Du kan øve hjemme.
Her er dit nye hjem.
Vi mødes her hver tirsdag kl. 11.00 uden undtagelse.
Tak for turen.
Du solgte mine ting. Jeg måtte endevende byen.
Jeg har forsøgt i månedsvis. Betal din husleje.
-Tror du, du er bedre end mig? -Ruth Slater?
-Følg med mig. -Fuck dig.
Buskort. De er altid forsinkede.
Husreglerne er enkle.
Ingen slagsmål, tyveri eller hærværk.
Op med dig.
Brusebad. Ti minutter.
Til alt andet bruger du din sunde fornuft.
-Hvad med at banke på? -Val, du kender reglerne.
De damer. Jeres nye sambo, Ruth.
I kan selv præsentere jer. Jeg lader dig finde dig til rette.
Hey, pikhoved.
Skal vi bare se på?
Tyve år for fars liv, og den kælling løslades tidligt for god opførsel?
Hvad er meningen?
-Ville far ønske det? -Hvordan skulle jeg vide det, Keith?
Hvad er der? Stresset?
Lægen gav mig noget igen.
Det forsvinder.
Hør nu.
-Vi kan alligevel intet stille op. -Du og jeg kan tage nogle baseballbats.
Det løser alle problemer, og hvad så?
Hold nu op.
Jeg kørte til Purdy.
Jeg så kællingen gå ud.
Du må lade det ligge.
Støtter du mig ikke?
Nej. Jeg har familie. Et barn.
Hun bor i Chinatown.
Hør nu.
-Hvad med far? -Hør nu.
Du må glemme det.
Måske er det min sindstilstand, men stilene er værre end nogensinde.
Fluernes herre?
Eleven skriver, at Peggy blev gjort til "syngebuk."
Hun døsede hen, inden hun kørte over for rødt.
Hun blev bare afledt.
Er det… et tilfælde?
Løsladelsesbrevet? Det kan Katherine ikke have set.
Det er bare… samme dag.
-Sæt nu, hun opsøger Katherine? -Det kan hun ikke.
Det var en ulykke. Det har intet med Ruth Slater at gøre.
INGEN KONTAKTER
Slater. Telefon.
Hallo.
Hallo?
Strissermorder.
Du rører ikke mine ting.
Røvhul.
Skrid.
Keith?
Jeg ved ikke, om vi skal afsted. Jeg må skaffe babysitter.
Hvad giver man, når nogen går på pension? En fiskestang eller sådan?
Vent. Steve.
Far skal på arbejde.
Bare så…
…dumt, ikke?
Det er ikke din ejendom længere.
Det er mit hus.
Det er bankens hus.
Nærmer du dig døren, sværger jeg…
Hvad sværger du?
Fald nu lige lidt ned.
-Hvad vil du gøre, Ruth? -Er Katie derinde?
Hvad vil du gøre?
Ruth!
Hvis idé var det?
Sig sandheden, ellers finder jeg ud af det. Jeres valg.
Rampen?
Godt, I kender mit råd.
-Ingen udefrakommende råd. -Forstået.
Jeg gjorde det.
-Hvordan gjorde du det? -Jeg gjorde det bare.
Jeg slæbte træet over.
Fru Ingram?
-I får begge stuearrest. -Men jeg gjorde det.
Hvert stykke vejer 30 kilo. Det er et tomandsjob.
Fru Ingram, vil du tage et kig?
Uhyggeligt.
Folk anbringer babysko i vægge for at beskytte mod onde ånder.
Lad dem være. De er der af en grund. Jeg elsker jer.
-Farvel, skat. -Farvel, skat.
Hvem havde luft?
De grinede, da du forlod rummet.
Seriøst, vi mister kontrakten, hvis du ikke tager dig sammen.
De grinede ad dig, da du gik.
Hvad skal jeg sige?
Jeg starter i dag, anden vagt.
Niks.
Jeg har tømrercertifikat og et års svejsning.
Jeg har ikke brug for fuglehuse eller stopskilte.
Fik du et opkald eller besøg, siden jeg ikke længere har jobbet?
Okay.
Efter to timer får du pause, efter fem frokost.
To timer mere, og du har en pause til.
Skal du tisse, så gå bare.
Men sørg for at sige til nogen,
hvor du går hen og hvor længe.
Du må have et øje på hver finger.
Alt er skarpt. Alt er tungt.
Alt er farligt, så pas på.
De to her hjælper dig. Velkommen til nattevagten.
Hey.
-Taler du engelsk? -Ja.
Det er Magda. Jeg hedder Blake. Bare gør som os.
Har du brug for et lift?
Er du sikker?
Du ser ud til at fryse.
Vi ses i morgen.
Din tid er gået.
Hvad fanden?
Skynd dig!
Få lettet røven næste gang.
SNOHOMISHS ADOPTIONSFORTEGNELSE
ADOPTIONSREGISTER
MORDHUS BLIVER SOLGT I SNOHOMISH, WA
John.
Der er en kvinde i forhaven.
Ved du, hvem hun er?
Jeg forlader ikke huset.
Jeg er med. Din far ville ikke ønske, det blev værre for dig.
Fis, Mac.
Tænk på din lillesøster.
Mac, jeg har en riffel,
og jeg sværger, at jeg bruger den, hvis de kommer ind.
-Lad mig hjælpe dig. -Få…
I kan bo hos os.
Drengene kan bo i kælderen. I får soveværelset.
-Stop. -Beth vil elske at have jer.
Det øjeblik, vi træder ud, tager de hende fra mig.
Vi går ingen steder.
Forsvind fra min veranda.
Halløj.
Hej.
Kan jeg hjælpe med noget?
Jeg kiggede på, hvad I har gjort.
Det er smukt.
Er du en af naboerne?
Jeg har bare arbejdet på huset.
For længe siden.
Vi er flyttet ind for nyligt.
-Ombygningen? -Nej. Før den.
Jeg tog mig af afpudsningen.
Indbyggede møbler, et skab og sådan.
Skabet i entréen?
Det elsker vi.
For min kone gjorde det udfaldet.
Hun har lige malet det, så det matcher interiøret.
Det må se fantastisk ud.
Du kan komme ind og se, hvis du vil.
Nej. Jeg vil ikke forstyrre.
Du forstyrrer ikke. Vi er ikke i gang med noget.
-Er du sikker? -Ja.
Kom med.
Jeg hedder John Ingram.
-Ruth. -Hej, Ruth. Kom.
Sådan ser her ud. Skat, det er Ruth.
Ruth, Liz.
Hun har arbejdet på huset. Hun byggede skabet.
Det er godt, ellers ville jeg skulle købe et smart møbel.
Og kvitte noget pro bono-arbejde.
Kender du familien Balaban?
Før dem, da det var en gård.
Ja, for vi fandt nogle babysko i væggen.
Jeg kendte dem ikke.
-Bor du i nabolaget? -Det gjorde min søster og jeg.
Hvor bor du nu?
I Seattle.
Ruth!
Mor. Er min bærbare nedenunder?
-Hvis job er det? -Prøv tv-rummet.
Jeg vidste ikke, det var så sent. Jeg må gå.
Tak, fordi jeg måtte se jeres smukke hjem.
Hvor er din bil parkeret?
-Jeg tager bussen. Løber jeg, når jeg den. -Ruth, stop… Giv mig et øjeblik.
Mørket falder på. Jeg giver dig et lift.
Kan du ikke huske folkene, du arbejdede for?
Nej.
-Virkelig? -Det er længe siden.
Er du advokat?
Ja. Hvordan vidste du det?
-Pro bono? -Ja.
Hvilket retsområde?
Virksomheder.
Jeg arbejder med truster.
Jeg leder efter en, som arbejder med familieret, og jeg ved ikke, om…
Hvad er du ude på?
Du har løjet, siden du sagde hej.
Vil folk have en advokat, ringer de til en.
Der er noget galt.
Ruth.
Hvad sker der?
Jeg boede i huset med min søster, da mine forældre døde.
Jeg kom i fængsel. Hun blev adopteret. Det var sidst, jeg så hende.
Jeg skrev til hende i årevis, men…
Jeg hørte aldrig noget. Jeg ved ikke, om hun er live.
-Jeg ville ikke læsse af på din familie. -Systemet…
Systemet kan være hårdt.
Jeg har set det før.
Men I har gjort det til et dejligt hjem.
-Tak. -Smukt.
Tak for liftet.
Ruth. Hør her.
Du kaster dig ud i noget vanskeligt. Jeg ser, om jeg kan hjælpe.
Værsgo.
Ring til mit kontor.
Tak. Mange tak.
Ring, hvis der er noget.
Vil du have noget fra Trader Joe's?
-Mor, køleskabet er fyldt. -Jeg er væk i en time.
-Skriv, hvis du har brug for noget. -Jeg klarer mig, men tak.
De pakker mig ind i vat.
-De falder ned, giv dem lidt tid. -Tak.
Jeg hørte, du var oppe hele natten.
Du må tage din medicin.
Så kan jeg ikke spille.
-Tak, fordi du ikke sagde det. -Naturligvis.
-Vi kan ikke høre forskel. -Jep, og I er alle tonedøve.
Men du har brug for søvn.
Har du de mareridt igen?
Af og til.
Det er tilfældige glimt.
Det sædvanlige.
Hvad kan du ellers huske?
Der var musik.
Der er en kvinde tæt på mig, men jeg ved ikke, hvem det er.
Jeg kender ikke vores forhold.
Måske nogen fra familieplejen.
Ja.
Vi kan undersøge det.
-Vi kan se, om… -Det gør jeg ikke.
-Hvorfor ikke? -Fordi I er min familie.
Men er du ikke nysgerrig? Vil du ikke kende din fortid?
Jeg behøver ikke bevis for, at jeg er ødelagt.
Du må ikke blive vred.
Undskyld.
-Hallo? -Kom op.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg kom fordi og hørte dig.
Jeg tænkte, om I havde brug for hjælp.
Beklager, vi er en NGO,
så vi leder ikke rigtig efter hjælp.
Okay.
-Hvad skal det være? -Køkken til de hjemløse.
Et værested. Det finansieres af bidrag.
Derfor måtte jeg fyre de fleste af mine folk.
Det var nok også bedst.
De burde have trukket et par streger, før de kastede sig over skelettet.
Du må sørge for, at det er lige, ellers hænger døren skævt.
-Har du referencer? -Giv mig en time.
De betaler mig minimumsløn, næsten.
Det er en god aftale. Jeg kan skærpe mine færdigheder.
Skærpe dine færdigheder?
Du ser ud ad helvede til.
Jeg skulle finde et job. Jeg har to.
-Tager du stoffer? -Hvad?
Du virker irritabel. Er du okay?
Ved han, du er lovovertræder?
Han spurgte ikke.
Hvorfor stoler han på dig?
Væggen, du læner dig op ad, byggede jeg på 45 minutter.
Du må sige, hvem du er.
Hvorfor? Skal jeg altid være tidligere straffet?
Nej, men du vil altid være en strissermorder.
Jo før du accepterer det, des bedre.
Spiser jeg hurtigt?
Derfor er du mesteren.
Du er færdig før mig.
Du forlader kun din plads, hvis du giver personen ved siden af besked.
Skal du tisse, går du ud og tisser. Bare giv besked.
Hav et øje på hver finger.
Alt her er skarpt. Alt er farligt, så pas godt på.
Velkommen til nattevagten.
Har du altid drømt om at arbejde i fiskeindustrien?
Undskyld.
Jeg vidste ikke, at det var så højt.
Det lyder nok underligt, men det er mit band.
Det er mig på trommer.
Vi har det sjovt. Kan du lide det eller…
-Ja. -Du hader det.
Jeg hader ikke trommerne.
Ja.
-Bor du her? -Det er mit andet job.
Andet job?
Hav en god aften. Øh, dag.
Vi ses på arbejde.
Hej, John. Det er Ruth, der ringer igen.
Undskyld, jeg insisterer.
Jeg vil bare vide, om du har hørt noget.
KVINDE SKYLDIG I MORD PÅ BETJENT
Vær sød at ringe tilbage.
Ruth!
-Fuck! -Pis!
-Fuck! -Pis, undskyld.
Hvad fanden?
-Undskyld. Kors! -I guder!
Hvad laver du?
Jeg kaldte. Jeg hørte ikke noget, så…
-Du kan ikke gøre sådan noget. -Jeg har donuts. Jeg ville…
Du kan ikke bare gå ind på den måde. Hvad vil du? Hvorfor er du her?
Jeg kunne ikke sove og tænkte på, at du arbejdede her
og måske havde lyst til donuts…
-Undskyld. -Du kan ikke gå ind hos folk på den måde.
Det ved jeg.
Pis. Jeg har også den her…
Den her frakke.
Den er virkelig god, og jeg har en mindre derhjemme,
hvis den er for stor, men den her er bedre.
Jeg mener, din frakke er nederen.
Måske vil du gerne prøve den.
Har du en jakke med til mig? Hvorfor?
Så du kan holde varmen.
Vil du prøve?
-Jeg kan selv. -Ja.
Jeg rydder det her rod op.
Den er ret god. Den…
Den passer.
Undskyld, der er bare en hætte her.
Den er virkelig…
Undskyld, du behøver ikke…
-Undskyld, jeg skræmte dig. -Nej.
Jeg beklager donuttene.
Held og lykke med, du ved…
Undskyld.
John, det er Ruth igen.
Jeg gav dig ikke hele historien.
Jeg vil tro, at du nu har fundet ud af delene, jeg udelod.
Giv mig en chance for at forklare.
I 20 år har jeg skrevet tusindvis af breve.
Jeg fulgte systemets regler for at få kontakt,
men jeg hørte ingenting.
Jeg vil ikke skabe kaos i hendes liv,
og jeg leder ikke efter en ny chance.
Jeg vil bare vide, om hun er okay.
Havde jeg fortalt sandheden, ville du ikke have hjulpet.
Jeg ved, det ikke er en undskyldning, men jeg har brug for din hjælp.
Måske kunne jeg bare tale med forældrene.
Jeg beder dig, hun er min søster.
Tak. Farvel.
-Godmorgen, Tyler. -Godmorgen.
-Arbejder du mest ovenpå i dag? -Ja.
Kendte du familien, der boede her før Balaban?
Westover. Flinke folk. De byggede kaminhylden.
Havde de en datter ved navn Ruth?
Nej. Det er familien Slater.
Det er længe siden. Har de ikke fortalt om det?
Jøsses.
Ruths far begik selvmord.
Hun boede alene i huset med sin søster. Sheriffen kom for at sætte dem ud.
Hun dræbte ham.
TILLYKKE MED PENSIONEN
Hvordan ser det ud? Fjoget?
-Betjent, arresterer du mig? -Ja, fordi du er et skvat.
-Har din bror givet dig oplysningen? -Hvilken oplysning?
Jeg har to arbejdsadresser.
En i et slumkvarter ved South King Street, Sixth Ave South,
nær Hing Hay Park i Chinatown.
Hun er der hele dagen. Alene.
Kommer du ind? De holder taler. Han var fars ven. Vis lidt interesse.
Hvad laver du?
Hvad du bør gøre.
-Alle morer sig… -Du malker strisserne om Ruth Slater.
-Er du skør? -De er ligeglade os.
Der er intet "os".
Du gør alligevel ikke noget. Du taler bare som altid.
Det er dig, der intet gør.
Du kan ikke huske, da vi mistede huset. Det er hendes skyld.
Vi mistede det, fordi mor drak.
Og hvorfor gjorde hun det?
Du kan ikke huske ham. Det kan jeg.
Men lev du bare dit behagelige liv, som om intet skete.
Det siger jeg ikke.
Hun går frit omkring.
Hun har et job og en fyr. Det er, som om det ikke skete.
Er det fair?
Hvad laver I?
-Vi fik en babysitter. Kan vi more os? -Tog storebror sig ikke af det?
Du er et røvhul.
Bare tænk over det.
Du havde luft. Du kontrollerede den tingest perfekt.
Jeg slog dig. Du kan bare ikke få det ud.
Nej, han har ret. Han var perfekt.
Hej, skat.
Hvorfor fortalte du det ikke?
Mor, jeg tog firkanten for fuld kraft.
Hør. Da jeg fandt ud af det, ville jeg ikke tage hendes sag.
-Hun var i mit hus med vores børn. -Ja.
Du har ret, jeg skulle have sagt det, da jeg fandt ud af det.
En morder kommer her for at genopleve øjeblikket.
Du burde have sagt det. Pis, John.
Vent. Hvad mener du med, at du ikke ville tage sagen?
-Hun kom forbi kontoret i dag. -Nej.
Liz, hun genoplevede ikke noget. Det var en choktilstand.
Hun blev ikke beskudt i Kuwait.
Hun dræbte nogen med koldt blod.
Kvinden sad i fængsel. Det kan gøre mere skade end…
Sad nogen af dine sorte sønner i fængsel i den situation, var de døde.
Jeg siger bare, at hun har udstået sin straf og har enhver ret til…
Jeg taler ikke om rettigheder. Hun løj.
Fortæller hun sandheden, berøves hun sine rettigheder.
-Sådan er det ikke. -Jo.
Det gør hun ikke,
for hun fandt let en medfølende advokat i dig.
Du styrer selv dit arbejde,
men du holder hendes lort væk herfra.
LOKAL SHERIF I SNOHOMISH REDDER KVINDES LIV
Pas på.
Lige der.
-Hvorfor er I altid forsinkede? -Vi er kommet. Andet ved jeg ikke.
-Hvad med at give besked næste gang? -Undskyld. Vil du skrive under?
Nu du har forsinket mig, så giv mig en hånd.
Tak.
Hvad skal det her sted være?
Et værested for de hjemløse.
Hvad ellers?
Det er flot arbejde.
Dine forældre må være stolte.
Det ved jeg ikke, de er døde.
Jeg må løbe. Tak for hjælpen.
Det er hårdt, når ens forældre dør.
Ja, men livet fortsætter, ikke?
Hør, tak for din hjælp, men jeg må gå.
Undskyld, jeg vil ikke forsinke dig.
Rart at møde dig.
Pis.
KÆRE KATIE. HVER AFTEN TÆNKER JEG PÅ, HVORDAN DU MON SER UD I DAG.
HVAD LAVER DU?
-Et minut tilbage. -Klarede jeg den?
Det hastværk vil slå dig ihjel. Kom her.
Jeg hører, du har fået en advokat.
-Hvad tror du, det vil gøre? -Det rager ikke dig.
-Rager det ikke mig? -Nej.
-Kontakter du din søster? -Det er min ret.
-Den mistede du for 20 år siden. -Det er min familie.
Blod gør jer ikke til familie. Glem det.
Din søster har grund til ikke at kontakte dig.
Du er straffet.
Hun ved kun, at du er en morder.
Hun er nok bange for dig.
Lad pigen leve sit liv. Dit liv begynder nu.
Ikke for 20 år siden.
Hun er bedre stillet uden dig.
Ja, jeg drikker det alligevel.
Tak.
Hej, jeg er på vej til møde.
Rachel? Vi har lige fået et brev fra en advokat, der repræsenterer Ruth Slater.
-Hvad så? Kunne du ikke have ringet? -Jeg har talt med hende.
-Hvem har du talt med? -Ruth Slater.
Jøsses, Steve. Har du talt med hende?
Ved du, hvad hun sagde?
"Livet fortsætter."
Du havde ret.
Det er ikke fair.
-Er du seriøs? -Ikke din skodplan.
Hun har stadig en søster derude.
Vi gør mod hende, som hun gjorde mod os.
Når man tænker på et bonsaitræ, så…
Det er bare et træ, der har fået meget mere kærlighed.
Der har fået mere fokus. Der er de.
Hvad så? God dag på kontoret?
-Hvad så? -Hvad så, Petey? Det er min ven Ruth.
Det er bare mere fokus. Det er ikke vildt.
Det er en bonsai. Det er som The Way of the Warrior.
Se lige, det er…
Det er Pattys nevø. Patty fra arbejde? Ja.
Patty skuler altid.
Jeg kalder hende Sure Patty.
Hun ser ud, som om nogen har stjålet hendes æble.
Nå, men det er hendes nevøer. De er…
De er så seje. En integreret del af Seattle.
Deres bedstefar var den første asiatisk-amerikanske Seattle-betjent.
Han er lidt en helt.
Han er elsket. De er seje børn.
Ja, du ved.
-Ja. -Værsgo.
Jeg elsker det.
Ruth, du aner ikke, hvad der venter dig.
-Ruth er stor fan af bandet. -Okay.
Hun beder til, vi finder sammen igen. Du skal bare sige til.
-Hvorfor ikke? Velbekomme. -Tak, Nicky.
Hvorfor spiser du ikke?
Er du okay?
Er du bekymret for noget, kan du sige det…
Ruth?
Jeg sad i fængsel. Jeg er lige kommet ud.
Ævl. Hvorfor siger du det?
Jeg sad inde i 20 år.
For hvad?
Sheriffen i Snohomish.
Mord.
En ulykke?
-Jeg beklager. -Ja.
Jeg forstår.
Jeg kan ikke…
-Hør, det gør mig ondt, men… -Nej. Jeg forstår.
Et skravl er en fyr, der tror, han er sej
Og er også kendt som en kryster
Tænker altid på…
-Hvad gør vi? -Vi gør ingenting.
Det går ikke. Hun har hyret en advokat.
Loven er klar.
Kommer hun nær Katherine, ryger hun i fængsel.
Hun vil mødes med os.
-Ikke Katherine. -Hun stopper ikke der.
Hvilken fordel er der ved at bringe denne person ind i hendes liv?
I særdeleshed nu?
Vi gjorde det rigtige.
-Er alt okay? -Vi taler bare.
Vi vidste, vi måtte håndtere det en dag. Bare ikke endnu.
Hun er voksen. Vi har ventet for længe.
Vi kan måske høre, hvad hun har at sige.
Måske kan hun fortælle noget, der kan hjælpe Katherine.
Hun kan søge i DNA-registeret. Hun behøver ikke tale med en morder.
Se hende lige. Ser hun ud til at kunne magte det?
-Nej. -Tak.
Men det kan vi.
Ring til advokaten.
Ellers gør jeg.
John?
-Min far er strisser, kælling. -Hjælp!
Jeg har hørt, du praler med det. Min far er strisser, din sæk.
Slip mig. Strissermorder.
Slip mig.
Går og praler af det.
Hey!
Fis af. Ingen vil have dig her.
-Patty, du har gjort din synspunkt klart. -Pas på.
Tilbage til arbejdet. Kom væk.
Du hørte mig. Pas godt på.
Jeg får ram på dig.
Tilbage til arbejdet.
Satans.
Ruth.
Må jeg bare…
Jeg hjælper dig, så du ikke behøver at holde en tale.
Jeg kvajede mig. Jeg holdt ikke lav profil.
Du har ret. Jeg er strissermorder overalt.
Udsæt mig ikke for tre busskift for at sige noget, jeg allerede ved.
-Hvad? -Du trængte måske til luftforandring.
Tager du gas på mig?
Skulle jeg holde en tale, ville jeg sige, at alle ender her.
Du må beslutte, hvordan du vil være, for denne verden er ikke, som du troede.
Og alt, du lærte bag tremmer, fører dig direkte tilbage.
-Folk er præcis de samme herude. -Spørgsmålet er, vil du være den samme?
Det ligner et amatørslag. Så du den ikke komme?
Hvad er der med din telefon?
Røg i en vandpyt.
Din smarte advokat ringede.
Du har et møde. Kun forældrene.
-Hvornår? -Aner det ikke. Ring til din advokat.
Og tag et bad. Opfør dig, som om jeg lærer dig noget.
-Skat, ingen crack i dag. -Ses.
-Hav en god dag. -Farvel.
JEG MÅ VIDE, OM HUN ER LYKKELIG.
OVERVEJ AT MØDES MED MIG.
Mor dig godt.
-I behøver ikke følge mig ind. -Okay.
Elsker jer.
De behøver ikke være her. Husk det.
De leder efter en grund til at sige nej.
Goddag.
Ruth, det er Michael og Rachel.
De har bedt mig om at udelade efternavnet.
Lad os sætte os.
Okay.
Først vil jeg gerne takke jer for at komme.
Det er bedst, at vi alle er lydhøre.
Der er mange komplicerede følelser,
og jeg vil hjælpe jer med at bearbejde dem.
-Okay. -Okay.
Samværsforbud var dommerens beslutning.
Ikke vores.
Katherine…
Katherine har ingen erindring om sit liv før os.
Hun var traumatiseret.
Nu har hun det godt.
Hun kæmper af og til som alle andre.
-Hun har fået utrolige muligheder. -Hun er meget talentfuld.
Hun har et godt liv.
En kærlig familie, stabilitet.
Hvem vil det gavne at opløse det?
Vi ved intet om frk. Slater, kun at hun sad i fængsel for mord,
og jeg forstår, at hun forsøger at genopbygge sit liv…
Hvad vinder Katherine ved at møde hende nu?
-Må jeg sige noget? -Ja.
Katie…
Katherine…
Min mor døde, da hun fødte hende. Jeg har opfostret hende.
Far gjorde intet, før han…
Før han gav op.
Jeg opgav ikke. Ikke Katie.
Livet begynder ikke som femårig.
Det er vigtige år.
Har I selv børn?
Hvordan end hendes liv var før, og der var sikkert gode øjeblikke,
blev de ødelagt af din handling.
Kan hun virkelig ikke huske mig?
-Nej. -Jeg tror ikke på det.
Hun må huske mig. Kender hun til samværsforbuddet?
-Fald ned, Ruth. -Gør hun?
Der er noget, der slår mig.
Vi er her for, hvad du vil. Ikke for vores datters bedste.
Måske bør du…
…gå videre.
Har du andre spørgsmål?
Kan hun sove?
Hun sov aldrig som barn.
Hun sover fint. Hør…
Jeg tror ikke, der er mere at tale om.
-Nej… -Rachel? Vi går.
Jeg skrev til socialvæsenet.
Fik I mine breve? Læste Katie mine breve?
Vi har handlet i hendes interesse.
-Hvad gjorde I med mine breve? -Ruth, fald ned.
Hvad gjorde I ved mine breve?
Smed I dem væk? Brændte I dem?
Se på mig, kælling.
-Så er det nok. Kom, Rachel. -Ruth!
Brændte I dem, som om jeg ikke fandtes?
-Vi kom, som du bad om. -Hvad fanden?
-Havde du respekt… -Respekt?
Tal om respekt. Jeg tilbragte 20 år i en celle
på størrelse med et skab og ventede på en smule nyt.
Du sad der af en grund.
Hvad giver jer grund til at udslette mig? Jeg eksisterer.
Eller jeg anlægger sag. Du ryger tilbage i dag.
-Jeg eksisterer! -Hør på ham, han har ret.
-Jeg har ikke brændt brevene. -Så fortæl hende om mig.
Rachel?
Jeg kan ikke gå længere, Ruth.
Fuck!
Ruth. Vent nu lidt.
Jeg har en ting at sige, og så lader jeg dig være i fred.
-Jeg har det fint. -Nej. For fanden.
Jeg er tidligere straffet.
Jeg er straffet.
Jeg kom ud for halvandet år siden.
Undskyld, Ruth. Det var bare… Det ramte mig.
Du sagde det, og jeg frøs fast
og sad bare der som et røvhul. Jeg hader mig selv for det.
Der er regler, ikke?
Ja, ingen omgang med forbrydere.
Det er en overtrædelse bare at stå her.
Jeg måtte tale med nogen.
Det slap ud.
Undskyld.
Undskyld for alt.
Hallo.
Hallo?
-Hvad vil du mig? -Undskyld.
Jeg…
Jeg ringer, fordi jeg har læst dine breve.
-Er det dig? -Nej, det er ikke Katherine.
Undskyld.
Kan vi mødes? Hvor du vil.
Det er Keith. Du ved, hvad du skal gøre.
Måske ringer jeg tilbage.
Hvor fanden er du, Keith? Du skulle tage over for en time siden.
Ring til mig.
Undskyld mig.
Tak.
Pjækker du?
Ja.
Pjækker du meget?
Alle gør ting, de ikke bør, men kommer tilbage på rette spor.
Ja.
Gid jeg var gået mere i skole.
Jeg kunne lide det.
Min lillesøster var meget yngre end mig,
så jeg blev hjemme og legede skole med hende.
Jeg ville lære hende at snøre sko, men hendes hænder var så små.
Hvordan var din søster?
Vi boede på en gård og havde den her hest, som hun kaldte "Ost".
For det var hendes livret.
Hun var sjov.
Jeg tænker hele tiden på, hvordan hun ser ud…
…hvad der blev af hende.
Hun spiller klaver.
Hun er god til det.
Katherine kender ikke til dig.
Hun har minder.
Hvilken slags minder?
Jeg må hellere gå. Ingen ved, at jeg er her.
Det er i orden.
Tak, fordi du ville tale med mig.
Hun øver i eftermiddag.
Cornish Auditorium klokken 16.
Se hende spille.
Hej, John. Jeg har en chance for at se Katie.
Jeg vil ikke spolere det og har brug for…
Jeg har brug for, at du ringer tilbage. Tak. Det er Ruth.
Hvor er din mor?
-Pis. Steve. -Steve?
Pis.
Hør, Steve.
Undskyld, Steve.
-Jeg beder dig. -Steve… Hør, jeg…
Skiderik!
-Stop! -Fuck dig!
Fuck dig!
Undskyld.
Jeg kvajede mig, Steve.
Steve! Du må ikke køre.
Undskyld.
-Jeg skal se John Ingram. -Okay.
Hej, er hr. Ingram disponibel?
Tak.
Hr. Ingram er væk denne uge.
-Jeg kan give en besked. -Kan du ikke…
Desværre er han ikke til stede.
-Hej, er jeres far hjemme? -Nej. Han er bortrejst.
-Er jeres mor her? -Ja.
Jeg må tale med hende.
-Hent hende. -Mor!
Jeg… Ja, klart.
Mor? Nogen spørger efter far.
Mor!
-Ned! -Ruth!
Jeg finder nøglerne.
Nej. Skrid fra min ejendom.
-Gå indenfor. Hvor vover du at komme her? -Jeg må tale med John.
-Hvor vover du? -Sig, hvor han er.
Du er ikke hans klient længere.
Jeg må se min søster, men ved ikke, om jeg må gøre det selv.
-Skal han med mig? -Det skider jeg på.
Dine valg tog hende fra dig.
Vær sød ikke at tale om valg lige nu.
Ingen tvang dig til at myrde eller lyve dig ind i mit hjem.
Ved du hvad? Beklager løgnene.
Jeg beklager alt, der er sket her.
Jeg har siddet i fængsel mit halve liv. Jeg har sonet.
Du blev sendt i fængsel. Det er dit ansvar.
Jeg sagde, jeg gjorde det. Hvor er John?
John vil sige, hvad jeg siger nu.
Du har mistet muligheden. Mistet den!
John mener, du fortjener en ny chance.
Det mener jeg ikke. Du siger hvad som helst for at få din vilje.
-Du ville gøre det samme for dine børn. -Stop dig selv.
Sig ikke, at det handler om hende.
Jeg beskyttede hende.
-Du er ikke et offer. -Jeg indrømmede.
-Jeg måtte træffe et valg. -Ævl! Du traumatiserede hende.
-Det handler ikke om hende. -Jeg indrømmede!
Hun var kun fem år gammel.
Hun var…
Fuck.
Hvad skete der, Ruth?
Tænk på din lillesøster.
Mac, jeg har en riffel,
og jeg sværger, at jeg bruger den, hvis de kommer ind.
Hvor skal I hen?
Hvor mange gange skal jeg sige det? Nærmer I jer døren, sværger jeg ved gud…
Vi går ingen steder.
Corey, forsvind fra min veranda.
Bare prøv.
-Prøv bare, Corey. -Ruth!
Katie? Hey, Katie?
Nej!
Katie. Det er okay.
Det var min skyld.
Jeg gjorde det.
Pis.
Hvornår er dit møde?
Klokken 16. Jeg når det ikke.
Jeg er sulten.
Jeg ved det. Maden kommer.
Værsgo, søde. Alt, hvad der skal til.
Spis, så meget du kan og vil.
Jeg er så ked af, at jeg fik dig til at gøre det.
Gøre hvad?
Katie.
Jeg skal et sted hen.
Du bliver her og spiser alt, du kan.
Hey.
Se på mig.
Uanset hvad der sker…
Jeg vil altid elske dig. Uanset hvad, okay?
-Jeg elsker også dig. -Det ved jeg.
Spis op.
-Gå bare, vi ses derinde. -Okay.
Jeg er her.
-Ved Katie, hvad du gjorde? -Hvad?
-Jeg sigter på hende med en pistol. -Fis.
Hvad vil du?
Harbor Island. 16th og Lander.
Kom alene. Eller jeg skyder hende.
Gør hende ikke fortræd.
-Rør hende ikke. -Hvad gør det dig?
"Livet fortsætter."
Er alt okay?
Hun er her ikke. Men jeg har en adresse, hvor hun er,
så du kan bare sætte mig af.
-Er du sikker? -Ja.
Hvad laver vi her?
Hvad sker der? Sig noget.
-Nogen har Katie. -Hvad?
-Jeg er her. -Pis.
Gå gennem lågen.
Pis.
Gå til venstre mod vandet. Der er et rødt transportbånd.
-Jeg er der. -Der er en grå bygning.
-Hvad? -Der er en grå bygning.
Jeg kan se den.
Gå ind ad døren ved varevognen.
-Jeg er her. Slip hende. -Kom ind nu.
Kom ind nu!
Læg dig på jorden her.
Læg dig ned, nu!
-Hun er uskyldig. -Stop.
-Lad hende gå. -Læg dig ned.
-Hun er uskyld… -På jorden, nu!
Lige her. Så du kan se på.
Du begår en fejl.
Hun er uskyldig.
-Nu er du ikke ligeglad? -Hun er et barn.
Det var jeg også.
Nu skal din søster dø.
-Nej! -Din far ville ikke…
Du taler ikke om ham!
Du taler aldrig om ham!
Han talte om dig den dag.
Han sagde, at I drenge ville give os jeres værelse.
Hold så kæft.
Han var rar.
-Jeg er så ked af, jeg tog ham fra dig. -Det er for sent.
Tror du, at du får det bedre?
Livet fortsætter ikke.
Klap i.
Man efterlader alt, man elsker.
Det gør mig så ondt.
Denne vej, følg min stemme. Hold hænderne i vejret.
Ved du hvad…
Jeg elsker dig.
-Rør dig ikke. -Læg dig ned.
Ned på jorden, nu!
Ned på jorden!
-Håndjern på. -Bliv nede.
Hold hænderne i vejret. Ned på brystet.
Ansigtet mod jorden. Ned.
Ansigtet mod jorden.
Kom.
Kom så. Op!
-Undskyld. Jeg er her efter Ruth Slater. -Spørg ham der.
Hun er prøveløsladt og i min varetægt.
Medmindre I har en sigtelse, tager jeg over.
-Tag håndjernene af hende. -Lad hende gå.
Er du okay?
Ja.
BASERET PÅ TV-SERIEN 'UNFORGIVEN' AF SALLY WAINWRIGHT
Tekster af: Maria Kastberg