Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
KJÆRE KATIE
Pappa! Vær så snill!
SNEKRING
KJÆRLIG HILSEN RUTH
Vince Cross. Her for å skrive ut Ruth Slater.
Tjue. Førti.
Løslatelsesplanen. Les den. Det er slik du holder deg ute herfra.
Dine ti bud. Null dop, drikking, bar og nattklubber.
Ingen skytevåpen eller andre våpen.
Du kan ikke være sammen med noen med rulleblad.
Ingen kjente forbrytere.
Vince Cross, åpne døra.
-Spørsmål så langt? -Nei.
Hei, Katherine, det er meg.
Kan du ringe mamma tilbake så hun slutter å plage meg?
Jeg sa du har vært opptatt med prøver, men kan ikke fortsette…
Endrer løslatelsen vilkårene for kontaktforbudet ditt? Ja eller nei?
-Nei. -Kan du kontakte offerets familie?
-Ja eller nei? -Nei.
Etter å ha stirret i taket i noen uker, vil mange gjøre opp for seg.
Jeg har ingenting å si.
RUTH SLATER DØMT TIL FENGSEL FOR DRAP PÅ SNOHOMISH-SHERIFF
Det viktigste for å lykkes, er jobb.
-Du har, eller du leter. -Har jobb. Snekring.
Hvis det ikke funker, har jeg en venn i sjømatpakking.
Stan. Han gir folkene mine prøvetid.
Jeg klarer meg.
Ta kortet.
Du tror visst du har full kontroll på friheten.
Hjernerystelsen kom av kollisjonsputen.
Men det gikk bra. Og ingen ble hardt skadd.
Unntatt du.
-Har du tatt medisinene dine? -Ja, pappa. Herregud.
-Katherine. -Beklager, mamma.
Du trenger ikke beklage.
-Mente ikke å skremme deg. -Ikke tenk på det.
Så hva vet vi?
Hun har et knekt ribbein, skulderen ute av ledd og hjernerystelse.
Når du skrives ut, må du bo hos oss en stund.
-Nei, det går bra. -Det er en god idé.
Konserten min er snart.
Ikke ta sorgene på forskudd.
Du kan øve hjemme.
Velkommen til ditt nye hjem.
Du og jeg møtes her hver tirsdag presis klokken 11.00.
Takk for skyssen.
Du solgte sakene mine. Måtte gå rundt i byen!
Jeg hjalp deg i månedsvis.
-Løgner. -Du må betale leie.
-Tror du at du er bedre enn meg? -Ruth Slater?
-Følg meg. -Faen ta deg!
Busskart. De er alltid sene.
Husreglene er enkle.
Ingen slåssing, stjeling eller møbelrasering.
Opp med deg.
Dusj. Ti minutter.
Alt annet: Bruk fornuften.
-Hva med å banke? -Du kjenner reglene, Val.
Damer. Deres nye romkamerat, Ruth.
Dere kan presentere dere. Jeg skal la deg komme i orden.
Du, kødd.
Skal vi bare la dette ligge?
Tjue år for pappas liv, og hurpa slipper ut tidlig for god atferd?
Hva er det?
-Tror du pappa ville ønsket det? -Hvordan skal jeg vite hva pappa ønsket?
Hva er det? Stress?
Legen satte meg på noe igjen. Det går over.
Du.
Det er ingenting vi kan gjøre.
Jeg tenker du og jeg og et par balltre.
Ja, det ville løst alle problemer. Og så?
Kom an.
Jeg kjørte til Purdy.
Og så hurpa gå ut.
Du må la dette ligge.
Er du ikke med meg?
Nei. Jeg har familie. Jeg har barn.
Hun bor i Chinatown.
Du.
-Hva med pappa? -Hør her.
Du må la dette ligge.
Hei.
Jeg vet ikke om det er min sinnstilstand, men stilene blir verre og verre.
Fluenes herre?
Eleven skriver at Piggy ble "syndegeit".
De sa hun vinglet før hun kjørte på rødt.
Hun var bare distrahert.
Er det… en tilfeldighet?
Løslatelsesbrevet? Katherine kan ikke ha sett det.
Det er bare… samme dag.
-Hva om hun prøver å finne Katherine? -Hun kan ikke.
Og dette var et uhell. Det har ingenting med Ruth Slater å gjøre.
KONTAKTER TOMT
Slater. Telefon.
Hallo.
Hallo?
Politimorder.
Du rører ikke tingene mine.
Jævla dritt.
Kom deg ut, for faen.
Keith?
Jeg vet ikke om vi drar.
Jeg må få tak i barnevakt.
Hva gir man nye pensjonister?
Fiskestang eller noe?
Vent. Steve.
Pappa skal på jobb.
Bare så…
…dumt, ikke sant?
Som sagt er det ikke din eiendom lenger.
-Det er mitt jævla hus. -Nei, det er bankens nå.
Kommer du til døra, sverger jeg…
Hva sverger du?
Du må roe ned et hakk eller to.
-Hva skal du gjøre, Ruth? -Er Katie der inne?
Hva skal du gjøre?
Ruth!
Hvem sin idé var det?
Fortell sannheten, ellers finner jeg det ut.
Rampen?
Dere vet hva mitt råd er.
-Ingen ekstern rådgivning. -Forstått.
Jeg gjorde det.
-Hvordan gjorde du det? -Bare gjorde det.
La platen over mursteinene.
Mrs. Ingram?
-Begge har husarrest. -Hva?
-Urettferdig. -Jeg gjorde det.
De platene veier 30 kilo hver. Trengs to til det.
Kan du ta en titt på dette?
Nifst.
Folk legger babysko i veggene for å verne mot onde ånder.
La dem ligge. De var der av en grunn. Glad i dere.
-Ha det, vennen. -Ha det.
Hvem var i lufta?
De lo da du gikk ut, vet du.
Vi mister denne avtalen hvis du ikke tar deg sammen.
De lo av deg da du gikk.
Vet ikke hva jeg skal si.
Jeg begynner i dag, andre skift.
Niks.
Jeg har fagbrev. Sveiste i et år.
Jeg trenger ikke fuglehus og stoppskilt.
Fikk du en telefon eller en gjest mellom da jeg hadde jobb og ikke?
Greit.
Etter to timer får du pause. Etter fem, lunsj.
To timer til, en ny pause.
Må du ut av rekken for å tisse, bare gjør det.
Men si til en annen
hvor du skal og hvor lenge du blir.
Her på gulvet må hodet være påskrudd.
Alt er er skarpt og tungt. Alt kan skade deg. Vær forsiktig.
Disse folkene hjelper deg. Velkommen til nattskiftet.
Hei.
-Snakker du engelsk? -Ja.
Det er Magda. Jeg er Blake. Bare gjør det vi gjør.
Trenger du skyss noe sted?
Sikker?
Du ser iskald ut!
Sees i morgen.
Du er på overtid.
Hva faen?
Skynd deg!
Kom deg til helvete ut neste gang.
KATIE SLATER
ADOPSJONSREGISTER SNOHOMISH KATHERINE SLATER
WASHINGTON ADOPSJONSREGISTER
KATIE SLATER RUTH SLATER SNOHOMISH
DRAPSHUS SOLGT SNOHOMISH I WASHINGTON
John.
Det står en dame foran huset.
Vet du hvem hun er?
-Går ikke, Mac. -Jeg hører deg.
Jeg vet at faren din ikke ville ønsket deg mer trøbbel.
Pisspreik, Mac.
Tenk på lillesøsteren din.
Jeg har skytevåpen her,
og kommer de inn, sverger jeg på at jeg bruker det.
Hjelp meg med å hjelpe deg.
Dere kan bo hos oss. Guttene sover i kjelleren, du og Katie på soverommet.
-Vi drar ikke. Slutt. -Beth vil gjerne.
Du vet at straks jeg går ut, tar de henne fra meg.
Vi drar ikke!
Vekk fra trammen min. Jeg drar ikke…
Hallo.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg så bare på alt dere har gjort.
Det er veldig fint.
Er du en av naboene?
Jeg gjorde bare noe arbeid på huset.
For lenge siden.
-Vi flyttet inn for litt siden. -Å ja?
-Oppussingen? -Nei, før det.
Jeg gjorde bare siste verk.
Noen innebygg og en skjenk.
Skjenken i gangen?
Vi elsker den.
Det var derfor kona ville kjøpe huset.
Hun malte den faktisk om nylig så den matchet med det nye interiøret.
Ser sikkert fint ut.
Du kan komme inn og se om du vil.
Nei, jeg vil ikke forstyrre.
Du forstyrrer ikke. Vi gjør ikke noe.
-Sikker? -Helt sikker.
Kom. Jeg er forresten John Ingram.
-Ruth. -Hei, Ruth. Kom an.
Her er vi. Vennen, dette er Ruth.
Ruth, Liz.
Hun jobbet på huset. Faktisk bygget hun skjenken.
Og det er bra,
ellers måtte jeg ha kjøpt elegante møbler.
Og droppet noe idealistisk arbeid.
Kjenner du Balaban-familien?
Før dem, da det var en gård.
Vi fant noen babysko i veggen.
Jeg kjente dem ikke.
Bor du i nabolaget?
-Søsteren min og jeg gjorde det. -Og hvor bor du nå?
I Seattle.
Ruth!
Mamma. Er laptopen min nede?
-Hvem sin jobb er det? -Prøv TV-rommet.
Jeg visste ikke hvor sent det var. Jeg må dra,
men tusen takk for at jeg fikk se det vakre huset deres.
Hvor langt unna parkerte du?
Jeg tar bussen. Når den om jeg løper.
Stopp, Ruth. Gi meg et øyeblikk.
Det begynner å bli mørkt. Jeg kjører deg.
Og du husker ikke dem du jobbet for?
Jeg husker ikke.
-Ikke? -Det er så lenge siden.
Er du advokat?
Ja. Hvordan visste du det?
-Idealistisk arbeid? -Ja.
Hva slags juss?
Selskapsrett.
Jobber med noen legater.
Jeg har faktisk lett etter en familieadvokat,
og vet ikke om du kjenner noen…
Hva pønsker du på?
Du har løyet siden du sa hallo.
Når folk vil ha advokat, ringer de en.
Noe stemmer ikke.
Ruth.
Hva er det med deg?
Jeg bodde i det huset med lillesøster da foreldrene mine døde.
Havnet i systemet. Hun ble adoptert, og det var det siste stedet vi var sammen.
Jeg skrev til henne i årevis, men fikk ikke…
Fikk ikke svar. Jeg vet ikke engang om hun lever.
Men jeg ville ikke si det til dere.
Systemet…
Systemet kan være tøft.
Jeg har sett det før.
Men dere gjorde det til et fint hjem.
-Takk. -Vakkert.
Takk for skyssen.
Ruth. Hør her.
Det er vanskelig det du prøver på. Jeg skal prøve å hjelpe.
Her.
Ring kontoret mitt.
Tusen takk.
Ring hvis du kommer på noe annet.
Drar innom Trader Joe's. Vil du ha noe?
-Kjøleskapet er stappfullt. -Jeg må bare dra inn for en time.
-Tekst hvis du trenger noe. -Ellers takk.
Jeg er som en bombe som desarmeres.
-De slapper av, bare gi dem tid. -Takk.
De hørte at du var våken hele natta igjen.
Må tilbake på medisinene.
Jeg kan ikke spille da.
-Men takk for at du ikke sier det. -Selvsagt.
-Ingen av oss hører forskjell. -Nei, dere er alle tonedøve.
Men du trenger søvn.
Har du mareritt igjen?
Av og til.
Det er bare tilfeldige glimt.
Samme som vanlig.
Hva annet husker du?
Det var musikk.
Det er en dame nær meg, men jeg ser ikke hvem hun er.
Jeg vet ikke hvem hun var for meg.
Kanskje det er en fra et fosterhjem.
Ja.
Vi kan faktisk se på det.
-Finne ut om noen… -Jeg vil ikke.
-Hvorfor ikke? -Fordi dere er familien min.
Men er du ikke nysgjerrig og vil vite om fortiden din?
Jeg trenger ikke bevis for at jeg er mer skrudd enn deg.
Ikke bli sint.
Beklager.
-Hallo. -Kom opp.
Hei. Kan jeg hjelpe deg?
Jeg gikk forbi og hørte deg.
Ville sjekke om dere trengte hjelp.
Beklager, vi er er en NGO,
så vi leter ikke etter hjelp nå.
Nei vel.
-Hva skal det bli? -Kjøkken til uteliggere.
Samfunnssenter. Donasjonsbasert.
Derfor måtte jeg si opp de fleste.
Det var antakelig bra.
De burde ha sjekket vinkelen
før de ble så ivrige med rammeverket.
Du må sørge for at det er loddrett, ellers henger ikke døren riktig.
Har du referanser?
Gi meg en time.
Betaler minstelønn, eller nesten minstelønn,
men det passer begge og jeg får skjerpe ferdighetene.
-Skjerpe ferdighetene? -Ja.
Jeg synes du ser jævlig ut.
Du ba meg få meg jobb. Jeg har to.
-Har du misbrukt? -Hva?
Du virker litt frenetisk. Alt i orden?
Vet han at du er forbryter?
Han spurte ikke.
Hvorfor stoler han på deg?
Den stolpeveggen du lener deg mot bygde jeg på 45 minutter.
-Fortell sjefen din hvem du er. -Må jeg være straffedømt overalt?
Nei, men du er politimorder overalt.
Jo før du aksepterer det, jo bedre.
Spiser jeg fort?
Derfor er du mesteren.
Greit. Du fullfører din før meg.
Ikke forlat rekken uten å si til den ved siden av deg hvor du skal.
Må du tisse, så tiss. Bare si ifra hvor du går.
Her på gulvet må hodet være påskrudd.
Alt her er skarpt. Alt kan skade deg. Vær forsiktig.
Velkommen til nattskiftet.
Har du alltid ønsket å jobbe innenfor fiskeindustrien?
Beklager.
Visste ikke at det ble så høyt.
Jeg vet det høres rart ut, men det er bandet mitt.
Det er meg på trommer.
Vi gjør våre egne greier.
Liker du det, eller…
-Ja. -Du hater det.
Jeg hater ikke trommene.
Ja.
-Bor du her? -Det er min andre jobb.
Andre jobb?
Ha en fin kveld. Eller dag.
Sees på rekken.
Hei, John. Det er Ruth igjen.
Beklager at jeg stadig ringer, men jeg lurer på om du har hørt noe.
SNOHOMISH-KVINNE SKYLDIG I DRAP
Ring meg, er du snill.
Ruth!
-Pokker! -Faen!
-Pokker, beklager.
-Unnskyld. -Hva i helvete?
-Beklager. Herregud! -Herregud!
Hva er det du gjør?
Jeg ropte, men hørte ingenting, så jeg bare…
-Du kan ikke gjøre slikt! -Donuts. Jeg skulle…
-Du kan ikke gå inn ubedt. -Beklager.
Hva vil du? Hvorfor er du her?
Jeg fikk ikke sove og tenkte på deg som jobbet her,
og tenkte du ville ha donuts…
Beklager.
Du kan ikke gå inn til folk slik.
-Du kan ikke gjøre det. -Jeg vet det.
Pokker. Jeg tok også med…
Denne kåpen. Bare…
Den er veldig god,
og jeg har en mindre en hjemme hvis denne er for stor,
men denne er bedre.
Kåpen din suger, så jeg…
Kanskje du bare vil prøve den.
Tok du med en jakke til meg? Hvorfor?
Så du skulle være varm.
Vil du prøve den?
-Har den. -Greit.
Jeg bare rydder opp dette rotet.
Den er ganske god.
Den passer.
Unnskyld, den har hette.
Det er veldig…
Beklager, du trenger ikke…
-Unnskyld at jeg skremte deg. -Nei.
Beklager donutsene.
Lykke til med, du vet…
Beklager.
John, det er Ruth igjen.
Jeg fortalte deg ikke hele historien.
Og nå har du sikkert funnet ut alt jeg utelot.
Gi meg sjansen til å forklare.
I 20 år skrev jeg tusenvis av brev.
Jeg gjorde alt jeg kunne for å nå henne slik systemet ville det,
men jeg hørte ingenting.
Jeg vil ikke forstyrre livet hennes
og leter ikke etter en ny sjanse. Jeg vil bare…
Jeg vil bare vite at hun har det bra.
Om jeg hadde fortalt deg alt, hadde du ikke tilbudt hjelp,
og jeg vet det ikke er en unnskyldning, men jeg trenger virkelig hjelp.
Om jeg bare kunne få snakke med foreldrene.
Vær så snill, John, hun er søsteren min.
Takk. Ha det.
-God morgen, Tyler. -God morgen.
-Jobber du mest oppe i dag? -Ja.
Kjente du familien som bodde her før Balaban?
Westover-familien. Fine folk. Satte inn peishylla.
Hadde de en datter som het Ruth?
Nei, det var Slater-familien.
Det er lenge siden. Fortalte de det ikke?
Jøsses.
Faren til Ruth tok livet av seg.
Hun bodde alene i huset med lillesøsteren.
Sheriffen kom for å kaste dem ut.
Hun drepte ham.
GRATULERER MED PENSJONISTTILVÆRELSEN
Hvordan ser det ut? Tullete?
-Skal du arrestere meg? -Ja, for å være en kødd.
Fikk du informasjonen jeg ga broren din?
Hvilken informasjon?
Jeg fant to jobbadresser.
Den ene er et jævla høl. South King Street, Sixth Ave South,
nær Hing Hay Park i Chinatown.
Hun er der hver dag. Alene.
Kommer du inn? De holder taler. Han var pappas venn. Prøv å bry deg.
Hva faen gjør du?
Det du burde gjøre. Alle prøver å kose seg…
Presser politiet om Ruth Slater.
-Er du klin gal? -De lar oss gjøre det vi vil.
Det er ikke noe vi.
Du gjør uansett ikke noe. Du bare snakker, som vanlig.
Det er du som ikke gjør noe.
Du husker ikke hvordan det var å miste huset. Det er hennes feil.
-Vi mistet det fordi mamma bare drakk. -Og hvorfor gjorde hun det?
Du husker ham ikke. Det gjør jeg.
Men bare fortsett det fine livet ditt, som om det ikke hendte.
Jeg sier ikke det.
Hun går fri rundt.
Har jobb og kjæreste.
Lever som om det aldri skjedde.
Fortell meg at det er rettferdig.
Hei. Hva driver dere med?
-Vi har barnevakt, kan vi ikke more oss? -Trodde storebror fikset det.
Du er en drittsekk.
Bare tenk over det.
Og du har luft. Du hadde perfekt kontroll.
Jeg gruset deg fullstendig. Du kan bare ikke si det.
Han har rett. Han var perfekt.
-Hei, vennen. -Hvordan kunne du la være å si det?
Mamma, jeg kjørte banen i full fart.
Hør her.
Da jeg fant det ut, ville jeg ikke ta saken.
-Hun var i mitt hus med våre barn. -Ja.
Og du har rett, jeg burde sagt det da jeg fant det ut. Unnskyld.
Når en morder er på mitt kjøkken for å gjenoppleve,
ja, det burde du sagt. Pokker, John.
Vent.
Sa du at du ikke skulle ta saken?
Hun kom på kontoret i dag.
Nei.
Hun gjenopplevde ikke, det var traume.
Hun ble ikke skutt i kamp i Kuwait.
Hun drepte noen med kaldt blod.
Kvinnen har vært i systemet. Det kan gjøre mer skade…
Om en av dine svarte sønner hadde vært i denne situasjonen,
hadde de vært døde.
Jeg sier bare at hun sonet straffen og har all rett…
Jeg snakker ikke om rett, men løgn.
Hvis det stemmer at hun ble nektet rettigheter, vet du like godt…
Det er ikke realiteten for henne. Rettigheter ville ikke bli nektet,
for hun kunne enkelt finne en bløthjertet advokat i deg.
Gjør hva du vil profesjonelt,
men hold dritten hennes vekk herfra.
LOKAL SNOHOMISH-SHERIFF REDDER KVINNES LIV
Unna.
Der.
Hvorfor er dere alltid sene?
Vi kom.
-Hva med en beskjed neste gang? -Beklager. Signer her.
Siden du forsinker meg, kan du hjelpe.
Takk.
Hva skal dette bli?
Et samfunnssenter for uteliggere.
Hva annet? Greit.
Skikkelig godt arbeid her.
Foreldrene dine må være stolte.
Vet ikke, de er døde.
Jeg må stikke. Takk for hjelpen.
Så vondt at foreldrene dine er døde.
Ja, men livet går videre, ikke sant?
Jeg er takknemlig for hjelpen, men jeg må gå.
Ja. Beklager, skal ikke oppholde deg.
Hyggelig å møte deg.
Pokker.
KJÆRE KATIE, HVER NATT FORESTILLER JEG MEG HVORDAN DU ER I DAG.
HVA DRIVER DU MED?
-Ett minutt igjen. -Rakk jeg det ikke?
All denne løpingen tar livet av deg.
Jeg hører du har fått deg advokat.
-Hva tror du du oppnår? -Raker deg ikke.
-Raker det meg ikke? -Nei.
-Kontaktet søsteren din? -Jeg har retten.
-Nei, den mistet du for 20 år siden. -Hun er familie.
Blod utgjør ikke familie. Glem den dritten.
Det er en grunn til at søsteren din ikke kontaktet deg.
Du er straffedømt.
Hun vet bare at du er en morder. Hun er antakelig redd for deg.
La jenta leve livet sitt. Livet ditt begynner her og nå.
Ikke for 20 år siden.
Hun har det faktisk bedre uten deg.
Ja. Jeg drikker det uansett.
Takk.
Hei, jeg er på vei til foreldremøter.
Rachel? Vi fikk brev fra en advokat som representerer Ruth Slater.
-Hva skjer? Kunne du ikke ringe? -Jeg snakket med henne.
Med hvem?
-Ruth Slater. -Herregud, Steve, snakket du med henne?
Vet du hva hun sa?
Hun sa: "Livet går videre."
Du hadde rett.
Det er urettferdig.
-Seriøst? -Ikke drittplanen din.
Hun har fremdeles en søster.
Vi gjør mot henne det hun gjorde mot oss.
Når du tenker på et bonsaitre, er det bare…
Bare et tre som har fått mye mer kjærlighet.
Mye mer fokus. Der er de.
Paul, står til? Bra dag på kontoret?
-Står til? -Hva skjer, Petey? Dette er min venn Ruth.
Nei, bare mer fokus. Den er ikke vill.
Det er en bonsai. Derfor er det som The Way of the Warrior.
Se, det er…
Det er nevøen til Patty. Fra jobben.
Patty ser alltid ut som hun skuler. Jeg kaller henne Gretne Patty.
Hun ser alltid ut som noen stjal eplet hennes.
Uansett er det nevøene hennes.
De er veldig kule. En Seattle-institusjon.
Bestefaren deres var den første asiatisk-amerikanske politimannen her.
Han er en helt.
Han er elsket. Ja, kule gutter.
Du vet.
-Ja. -Vær så god.
Elsker det.
Du aner ikke hva du har i vente.
-Ruth er stor fan av bandet. -Ja vel.
Hun ber om at vi gjenforenes. Du må bare trekke av.
-Hvorfor ikke? Kos dere. -Takk, Nicky.
Hvorfor spiser du ikke?
Er alt i orden?
Hvis du tenker på noe, kan du si det…
Ruth?
Jeg satt inne. Slapp nettopp ut.
Gi deg. Hvorfor sier du det?
Jeg satt inne i 20 år.
For hva da?
Sheriff. Snohomish.
Drap.
Uhell?
-Beklager. -Ja.
Jeg skjønner.
Jeg kan bare ikke…
-Beklager, men jeg… -Jeg skjønner det.
En taper er en fyr som tror han er kul
Også kjent som en knuser
Tenker alltid på…
-Hva gjør vi? -Ingenting.
Vi kan ikke bare ignorere det. Hun har advokat.
Loven er tydelig.
Kommer hun nær Katherine, åker hun inn igjen.
Hun ba om å møte oss.
-Ikke Katherine. -Og hun stopper ikke der.
Hva godt kan komme ut av å få denne personen inn i livet hennes?
Særlig nå?
Vi gjorde det rette.
-Alt i orden? -Ja, vi bare snakker.
Vi visste at vi kom til å stå overfor dette en dag.
-Bare ikke ennå. -Hun er voksen.
Vi ventet for lenge.
Vi kan bare gå og høre på det hun har å si.
Kanskje hun kan fortelle oss noe som kan hjelpe Katherine.
Eller hun kan bruke 23andMe. Hun trenger ikke snakke med en morder.
Se på henne. Ser hun ut som hun er klar for det?
-Nei. -Takk.
Men det er vi.
Ring advokaten.
Ellers gjør jeg det.
John?
-Faren min er politi, hurpe. -Du.
Hørte du skrøt av det.
Faren min er politi, drittsekk.
Slipp meg! Politimorder!
Slipp meg.
Skryter av det.
Du!
Kom deg til helvete vekk herfra. Ingen vil ha deg her.
-Du fikk frem poenget ditt, Patty. -Pass deg, hurpe.
Tilbake til jobben.
Du hørte meg. Pass deg.
Jeg skal ta deg.
Tilbake til jobben.
Pokker ta.
Ruth.
Ruth, kan jeg bare…
Jeg skal hjelpe, så du slipper den lille talen din.
Jeg kødda det til. Lå ikke lavt.
Og du har rett. Politimorder overalt.
Ikke dra meg gjennom tre buss-skifter
for å si noe jeg allerede vet.
Hva er det?
Tenkte du likte et nytt perspektiv.
Kødder du?
Hvis jeg skulle holde tale, ville jeg sagt at alle ender opp her.
Der du bestemmer deg for hvordan du skal være,
for her er det slett ikke som du trodde.
Og alt du lærte i luftegården fører deg rett i buret igjen.
Folk er nøyaktig de samme her som i luftegården.
Men vil du være den samme?
Ser ut som en høyre hook. Så du den ikke komme?
Og hva skjedde med mobilen?
Havnet i en dam.
Den fjonge advokaten din ringte.
-Du har et møte. Kun med foreldrene. -Når?
Vet ikke. Ring advokaten din.
Og stell deg litt. Lat som jeg lærer deg noe.
-Ingen dop i dag, vennen. -Sees.
-Ha en god dag. -Ha det.
HJERTET MITT MÅ VITE AT HUN HAR DET BRA.
VENNLIGST GI MEG ET MØTE.
-Kos deg. Du fikser dette. -Dere trenger ikke ta meg med inn.
Glad i deg.
De trenger ikke være her, husk det.
De leter etter grunner til å si nei.
Hallo.
Ruth, dette er Michael og Rachel.
De har bedt meg ikke røpe etternavnet.
Vi setter oss.
Greit.
Først vil jeg takke dere to for at dere kom.
Jeg tror det er best vi er åpne.
Det er mange kompliserte følelser,
og jeg er her for å veilede dere gjennom dem.
-Greit. -Greit.
For det første var kontaktforbudet dommerens beslutning.
Ikke vår.
Katherine…
Katherine husker ingenting av livet sitt før oss.
Hun ble traumatisert.
Nå har hun det bra.
Hun sliter selvsagt av og til, som alle andre, men…
Hun har muligheter hun aldri ville hatt.
Hun er svært talentfull.
Hun har et godt liv.
En familie som elsker henne, stabilitet.
Hvem gagner det at det forstyrres?
Vi vet ingenting om Miss Slater annet enn at hun har sonet for drap,
og jeg forstår at hun prøver å gjenoppbygge livet, men…
Hva får Katherine ut av å møte henne nå?
-Kan jeg snakke? -Ja.
Katie…
Katherine…
Moren min døde i barsel, så jeg tok meg av henne fra hun var baby.
Pappa gjorde ikke noe før han…
Før han ga opp.
Ikke jeg. Jeg ga ikke opp. Ikke Katie.
Men livet begynner ikke ved fem.
Det er viktige år.
Har dere egne barn?
Uansett hvordan livet hennes var før, og det var nok gode stunder,
ble de utslettet av det du gjorde.
Husker hun meg virkelig ikke?
-Nei. -Jeg tror det ikke.
Jeg tror ikke at hun ikke husker meg. Vet hun om kontaktforbudet?
-Ro deg ned, Ruth. -Gjør hun det?
Vet du hva som slår meg?
Vi er her på grunn av det du vil. Ikke det som er best for vår datter.
Jeg tror kanskje du bør
gå videre til noe annet.
Har du andre spørsmål?
Sover hun?
Hun sov aldri som barn.
Hun sover godt. Jeg…
Jeg tror ikke vi har mer å snakke om.
-Ikke… Bare… -Rachel? Kom.
Jeg sendte brev til sosialtjenesten.
Fikk dere noen av brevene mine? Leste Katie noen av dem?
Alt vi gjorde, var i hennes beste interesse.
-Hva faen gjorde dere med brevene? -Ro deg ned.
Hva gjorde dere med dem?
Kastet dem? Brente dem?
-Se på meg når jeg snakker til deg, tispe. -Det er nok. Kom, Rachel.
Brente dere brevene som om jeg ikke fins?
-Du ba oss komme, vi kom. -Hva faen?
-Hvis du hadde respekt… -Respekt?
Apropos respekt, så satt jeg 20 år i en jævla celle
på størrelse med garderoben din og ventet på svar!
Du satt inne av en grunn!
Hvorfor behandler dere meg som om jeg ikke fins?
-Hold henne unna oss! -Jeg fins!
Ellers saksøker jeg. Du åker inn igjen i dag!
-Jeg fins! -Hør på ham, han har rett!
-Jeg brente ikke brevene. -Så fortell henne om meg!
Rachel?
Jeg tror ikke jeg kan ta det lenger, Ruth.
Faen!
Ruth, kan du vente litt?
Jeg har én ting å si, så lar jeg deg være i fred.
-Det går bra! -Det går ikke bra.
-Det går bra! -For Guds skyld.
-Jeg er straffedømt. -Det går bra.
Jeg er straffedømt.
Slapp ut av Clallam for halvannet år siden.
Beklager, Ruth. Du bare… Det slo meg.
Du sa det du sa, jeg ble stum
og satt der som en drittsekk, og hater meg selv for det.
Er du på prøvetid?
Ja, ingen kjente forbrytere.
Vi bryter reglene bare ved å stå her.
Jeg måtte snakke med noen.
Ryktene gikk tydeligvis.
Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for alt.
Hallo.
Hallo?
-Hva vil du med meg? -Beklager.
Jeg…
Jeg ringer fordi jeg leste brevene dine.
-Er det deg? -Nei, det er ikke Katherine.
Jeg er så lei for det.
Kan vi møtes? Der du vil.
Dette er Keith. Du vet hva du gjør.
Kanskje jeg ringer tilbake.
Hvor i helvete er du, Keith? Du skulle ta over for en time siden.
Ring meg.
Unnskyld meg.
Takk.
Skulker du skolen?
Ja.
Skulker du ofte?
Vi gjør alle ting vi ikke burde, men så kommer vi på sporet igjen.
Ja.
Skulle ønske jeg kunne gått mer på skole.
Likte det godt.
Lillesøsteren min var mye yngre enn meg,
så jeg ble hjemme og lekte skole med henne.
Jeg lærte henne å knyte skoene, men hendene hennes var så små.
Hvordan var søsteren din?
Vi bodde på en gård og hadde en hest hun kalte "Ost".
For det var favorittmaten hennes.
Hun var morsom…
Jeg lurer hele tiden på hvordan hun ser ut
og hva hun driver med.
Hun spiller piano.
Er veldig god også.
Katherine vet ikke om deg.
Hun har minner.
Hva slags minner?
Jeg tror jeg må gå. Ingen vet at jeg er her.
Ja. Det er greit.
Takk for at du snakket med meg.
Hun har prøve i ettermiddag.
Cornish-auditoriet.
Klokka fire. Du kan se henne spille.
John. Jeg har en sjanse til å se Katie.
Jeg vil ikke kødde til dette, så jeg trenger at du…
Du må ringe meg tilbake i dag.
Takk. Det er Ruth.
Hvor er mamma?
Hvor er moren din?
-Å faen. Steve. -Steve?
Å faen.
Hør her, Steve.
Jeg er lei for det.
-Vær så snill. -Steve, jeg bare…
Jævel!
-Slutt! -Faen ta deg!
Faen ta deg!
Unnskyld.
Jeg rota det til.
Ikke dra, Steve. Vær så snill.
Unnskyld.
-Jeg er her for John Ingram. -Ja vel.
Hei, er Mr. Ingram tilgjengelig?
Greit, takk.
Beklager, han er borte denne uken,
-men jeg kan gi en beskjed. -Du kan ikke bare…
Jeg har ham dessverre ikke akkurat nå.
Hei, er faren deres her?
Nei, han er borte.
-Er moren deres her? -Ja.
Jeg må snakke med henne. Hent henne.
-Hent henne, er du snill. -Mamma!
Jeg… Greit.
Mamma? Noen er her for pappa.
Mamma!
-Ned! -Ruth!
Jeg henter nøklene.
Å nei. Kom deg vekk fra min eiendom. Gå inn. Du er jammen frekk som kommer hit.
-Jeg må snakke med John. -Hvordan våger du?
-Jeg går. Si hvor han er. -Du er ikke klienten hans.
Jeg kan få se søsteren min, og må bare vite om jeg kan gå alene.
-Må jeg ta ham med meg? -Driter jeg i.
Hun ble tatt fra deg på grunn av dine valg.
Ikke snakk til meg om valg nå.
Ingen tvang deg til å drepe mannen og lyve til oss.
Beklager løgnene.
Beklager alt som skjedde her.
Jeg satt inne halve livet, så jeg tror jeg har gjort opp.
Du ble sendt i fengsel, det må du ta ansvaret for.
Jeg sa jo at jeg gjorde det. Hvor er John?
John ville sagt det jeg skal si nå.
Du mistet muligheten din. Mistet den!
John ser på deg, og ser en som fortjener en ny sjanse. Jeg ser ikke det.
Jeg hører en som sier alt for å få viljen sin.
Du ville gjort det samme for dine barn.
Nei, ikke si det.
Ikke lat som dette er om henne.
Jo! Jeg beskyttet henne!
-Du er ikke et offer! -Jeg sa jeg gjorde det.
Greit? Det er pisspreik.
-Jeg måtte ta et valg! -Du traumatiserte henne.
-Ikke lat som dette er om henne. -Jeg sa jeg gjorde det!
Hun var bare fem!
Hun var bare fem år!
Hun var…
Faen.
Hva skjedde, Ruth?
Tenk på lillesøsteren din.
Jeg har våpen i huset,
og kommer de inn, bruker jeg det.
Ta… Hvor skal du?
Hvor mange ganger må jeg si det?
Kommer du til døra, sverger jeg på…
Vi drar ikke!
Vekk fra trammen min, Corey!
Bare prøv.
-Bare prøv, Corey. -Ruth!
Katie?
Nei!
Det går bra.
Det var min feil.
Jeg gjorde det.
Pokker.
Når er møtet ditt?
Klokka fire. Jeg rekker det ikke.
Jeg er sulten.
Jeg vet det. Maten kommer.
Vær så god, vennen. En hel haug.
Spis så mye du vil. Så mye du kan.
Jeg er så lei for at jeg fikk deg til å gjøre det.
Gjøre hva da?
Katie.
Jeg skal gå et sted.
Og du blir her og spiser alt du kan.
Du.
Katie, se på meg.
Uansett hva som skjer…
…er jeg alltid glad i deg. Uansett, greit?
-Glad i deg også. -Det vet jeg.
Spis opp.
-Gå, jeg kommer etter. -Greit.
Hei, jeg er her.
Vet Katie hva du gjorde?
Hva?
-Hun har en pistol mot hodet. -Pisspreik.
Hva vil du?
Harbor Island. 16th og Lander.
Kom alene, ellers blåser jeg ut hjernen hennes.
Ikke gjør henne noe.
-Ikke legg en finger på henne. -Bryr du deg?
"Livet går videre", ikke sant?
Alt i orden?
Ja. Hun er ikke her. Men jeg har adressen der hun er,
så du kan bare slippe meg av og dra.
-Sikker? -Ja. Det er ikke langt.
Hva gjør vi her?
Hva skjer? Snakk til meg.
-Noen har Katie. -Hva?
-Jeg er her. -Pokker.
Gå gjennom porten.
Pokker.
Ta til venstre. Gå mot vannet.
Det er en rød transportør.
-Er der. -Så et grått hus.
-Hva? -Et grått hus.
Jeg ser det.
Gjennom døra ved siden av varebilen.
-Jeg er her. La henne gå. -Kom inn nå.
Kom inn nå!
Legg deg ned på gulvet.
Ned på gulvet nå, for faen!
-Hun er uskyldig i dette. -Slutt.
-La henne gå. -Legg deg ned.
-Hun har ingenting med… -Ned, nå.
Der. Så du kan se på.
Du gjør en feil.
La henne gå. Hun er uskyldig.
-Bryr du deg nå? -Hun er bare et barn.
Det var jeg også.
Nå skal du se søsteren din dø.
-Nei! -Faren din…
Ikke snakk om ham!
Du får aldri snakke om ham!
Han snakket om deg den dagen.
Han sa dere gutter ville gi rommet deres til oss.
Hold kjeft.
Han var snill.
-Jeg er lei for at jeg tok ham fra dere. -Det er for sent.
Tror du dette gjør det bedre?
Men livet går ikke videre.
Hold kjeft.
Du etterlater alt du elsker.
Jeg er så lei for det.
Denne veien, til stemmen min.
Hold hendene i været.
Vet du hva?
Du kan spise dette. Jeg må gå.
Jeg er glad i deg.
-Stopp! Ikke rør deg! -Ned på bakken!
Ned nå!
Ned på bakken!
-Stille! Ta på håndjern! -Bli nede!
Hold hendene i været. Brystet ned.
På magen. Ned.
Ansiktet i bakken.
Nå.
Kom igjen. Opp!
-Unnskyld meg. Hvor er Ruth Slater? -Det er ham.
Jeg er hennes tilsynsfører.
Med mindre dere har en tiltale, tar jeg over varetekten.
-Slipp henne fri. -La henne gå.
Alt i orden?
Ja.
BASERT PÅ TV-SERIEN "UNFORGIVEN" AV SALLY WAINWRIGHT
Tekst: Gry Viola Impelluso