Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
KÄRA KATIE,
Pappa! Snälla!
SNICKERI
KRAM, RUTH
Vince Cross. Här för att hämta Ruth Slater.
Tjugo, fyrtio.
Frigivningsplanen. Läs den. Så kan du hålla dig härifrån.
Tio budord. Inga droger, alkohol, barer, nattklubbar.
Inga vapen över huvud taget.
Du får inte umgås med nån som har ett brottsregister.
Inga kända brottslingar.
Vince Cross, öppna dörren.
-Har du några frågor? -Nej.
Hej, Katherine, det är jag.
Kan du svara när mamma ringer så jag slipper henne?
Jag sa att du har övat, men jag kan inte fortsätta…
Förändrar frigivningen villkoren för kontaktförbudet? Ja eller nej?
-Nej. -Får du kontakta offrets familj?
-Ja eller nej? -Nej.
Efter några veckor vill folk ibland gottgöra det de gjort.
Jag har inget att säga.
RUTH SLATER DÖMD TILL FÄNGELSE FÖR SHERIFFMORD
Det viktigaste för framgång är ett jobb.
-Antingen har du eller så söker du. -Jag har jobb. Byggarbete.
Om det inte funkar, har jag en vän inom fiskförpackning.
Stan tar emot folk för en prövoperiod.
Nej tack.
Ta kortet.
Du tror att du vet hur du ska hantera din frihet.
Hjärnskakningen är från krockkudden.
Men jag mår bra. Ingen blev svårt skadad.
Förutom du.
Har du tagit din medicin?
-Ja, pappa. Jösses. -Du.
-Katherine. -Jag är ledsen, mamma.
Du behöver inte vara ledsen.
-Jag ville inte skrämma dig. -Ingen fara.
Vad vet vi?
Hon har ett brutet revben, axeln är ur led och hjärnskakning.
När du blir utskriven får du bo hos oss ett tag.
-Nej. Jag mår bra. -Det vore bra.
Jag ska snart ha konsert.
Vi hanterar det sen.
Du kan öva hemma.
Välkommen till ditt nya hem.
Vi ses här varje tisdag klockan elva.
Tack för skjutsen.
Du sålde mina grejer. Jag fick gå till centrum!
Jag jobbade med dig i månader. Du måste betala hyra.
-Är du bättre än jag? -Ruth Slater?
-Följ mig. -Dra åt helvete!
Busstidtabell. Alltid sena.
Husreglerna är enkla.
Inga slagsmål, stölder, eller skadegörelse.
Kom igen, upp.
Dusch. Tio minuter.
Är det nåt annat, använd ditt förnuft.
-Knacka nästa gång. -Val, du kan reglerna.
Er nya rumskompis, Ruth.
Ni får presentera er själva. Gör dig hemmastadd.
Hallå, skithög.
Ska vi strunta i det?
Tjugo år för pappas liv och subban slipper ut tidigt för gott uppförande?
Vad är det?
-Tror du pappa hade velat det? -Hur ska jag veta det, Keith?
Vad är det? Stress?
Läkaren har gett mig nya mediciner. Det går över.
Du.
Det finns inget vi kan göra.
Jo, kanske du och jag och några slagträn.
Ja, det löser ju alla våra problem.
Kom igen.
Jag körde till Purdy.
Jag såg subban komma ut.
Du måste lägga ner det här.
Håller du inte med mig?
Nej. Jag har familj och barn.
Hon bor i Chinatown.
Du.
-Pappa då? -Lyssna nu.
Du måste glömma det här.
Hej.
Jag vet inte om det är bara jag, men uppsatserna är sämre än nånsin.
Flugornas herre?
Här skriver eleven om hur Nasse gjordes till en "syndig bock".
De säger att hon vinglade innan hon körde mot rött.
Hon var bara distraherad.
Är det… ett sammanträffande?
Frigivningsbrevet? Inte en chans att Katherine såg det.
Det är på samma dag.
-Tänk om hon söker upp Katherine? -Hon får inte.
Och det var en olycka. Det har inget med Ruth Slater att göra.
KONTAKTLISTA TOM
Slater. Telefon.
Hallå.
Hallå?
Polismördare.
Du rör inte mina grejer!
Din skithög.
Stick för helvete.
Keith?
Jag vet inte om vi ska gå. Jag behöver en barnvakt.
Vad ger man nån som ska pensioneras?
Ett fiskespö eller nåt?
Vänta. Steve.
Pappa ska till jobbet.
Bara så…
…korkat, eller hur? Som…
Det är inte din egendom längre.
-Det är mitt hus. -Nej, det är bankens hus nu.
Kommer du in, svär jag på…
-Vad svär du på? -Nu får du lugna dig lite.
-Vad tänker du göra, Ruth? -Är Katie där inne?
Vad tänker du göra?
Ruth!
Vems idé var det?
Ni kan säga sanningen eller så tar jag reda på det.
Rampen?
Ni vet vad jag tycker.
-Inget externt ombud. -Uppfattat.
Jag gjorde det.
Hur, Ryan?
Jag bara gjorde det. Jag drog dit stockarna och stenarna.
Mrs Ingram?
-Ni har utegångsförbud. -Orättvist.
Det var ju jag.
Stockarna väger 30 kilo styck. Ett tvåmansjobb.
Mrs Ingram, kan du titta på det här?
Läskigt.
Folk lägger babyskor i väggarna för att skydda från onda andar.
Bäst att lägga tillbaka dem.
Älskar er.
-Hej då, älskling. -Hej då.
Vem råkade illa ut?
De skrattade när du lämnade rummet.
Seriöst, vi förlorar affären om du inte tar dig samman.
De skrattade åt dig när du gick.
Vad ska jag säga?
Jag börjar idag, andra skiftet.
Nix.
Jag är utbildad snickare och svetsare.
Jag behöver inte fågelholkar och skyltar, okej?
Fick du ett samtal eller besök, eftersom jag inte längre har ett jobb?
Okej.
Rast efter två timmar. Lunchrast efter fem.
Två timmar till och du får en rast till.
Måste du gå och kissa eller nåt, gör det.
Men se till att du säger åt nån vart du går och hur länge du är borta.
Här i rummet har du huvudet på skaft.
Allt här är vasst. Allt är tungt. Allt kan skada dig. Var försiktig.
De här hjälper dig. Välkommen till nattskiftet.
Hej.
-Pratar du engelska? -Ja.
Det där är Magda. Jag heter Blake. Gör som vi.
Hej. Behöver du skjuts?
Är du säker? Du ser iskall ut!
Vi ses imorgon.
Hallå. Det är mer än tio minuter.
Vad i helvete!
Skynda på!
Kom ut i tid nästa gång, subba!
ADOPTIONSUPPGIFTER SNOHOMISH KATHERINE SLATER
ADOPTIONSREGISTER
MORDHUSET SÄLJS
John.
Det står en kvinna på gården.
Vet du vem det är?
-Vi flyttar inte, Mac. -Jag hör dig.
Din pappa vill inte att du får fler problem.
-Skitsnack, Mac. -Tänk på din lillasyster.
Jag har ett gevär här, och jag svär, om de kommer in tänker jag använda det.
-Hjälp mig hjälpa dig. -Ta…
Ni kan komma och bo med oss.
Pojkarna kan bo i källaren. Ni får sovrummet.
-Vi går inte. -Beth skulle bli glad.
Så fort jag kommer ut, tar de henne ifrån mig.
Vi går ingenstans!
Bort från trappan! Jag flyttar inte…
Hallå.
Kan jag hjälpa dig?
Jag tittade bara på allt ni gjort. Det är verkligen fint.
Bor du här i närheten?
Jag har jobbat på huset.
För länge sen.
Vi flyttade in för några månader sen. Renoveringen?
Nej. Före det.
Jag gjorde bara inredning.
Inbyggda skåp och en hyllskänk.
Hyllskänken i hallen? Vi älskar den.
Det var den som fick min fru att vilja köpa.
Hon målade om den för att passa den nya interiören.
Den blev säkert fin.
Du kan komma in och titta om du vill.
-Nej. Jag vill inte störa. -Du stör inte. Vi gör inget speciellt.
-Är du säker? -Ja.
Kom igen.
Jag heter John Ingram.
-Ruth. -Hej, Ruth. Kom.
Här är den. Älskling, det här är Ruth.
Ruth, Liz.
Hon jobbade på huset. Hon byggde faktiskt hyllskänken.
Vilket är bra, annars hade jag fått köpa nån dyr möbel.
Och släppt lite pro bono-jobb.
Känner du till familjen Balaban?
Före dem, när det var en gård.
För vi hittade babyskor i väggen.
Jag kände inte dem.
Bor du i närheten?
-Min syster och jag gjorde det. -Var bor ni nu?
I Seattle.
Ruth!
Mamma. Är min laptop där nere?
-Vems jobb är det? -Försök med tv-rummet.
Jag insåg inte hur sent det är.
Jag måste gå, men tack för att ni lät mig se ert vackra hem.
-Hur långt borta har du bilen? -Jag tar bussen.
-Om jag springer hinner jag. -Ruth, stanna… Vänta lite.
Det blir mörkt. Jag ger dig skjuts.
Och du minns inte dem du jobbade för?
Nej, jag minns inte.
-Verkligen? -Det var så länge sen.
Är du advokat?
Ja. Hur visste du det?
-Pro bono. -Just det.
Vad för slags advokat är du?
Företagsjurist.
Jag jobbar med fonder.
Jag har sökt efter nån som jobbar med familjerätt.
Kanske du känner nån…
Vad har du i kikaren?
Du har ljugit ända sen du hälsade.
Folk som vill ha en jurist, ringer en.
Det är nåt som inte stämmer.
Ruth.
Vad vill du?
Jag bodde i huset med min syster när mina föräldrar dog.
Vi omhändertogs. Hon blev adopterad och det var där jag såg henne sist.
Jag skrev till henne i åratal och jag…
Jag hörde aldrig av henne. Jag vet inte ens om hon lever.
Men jag ville inte tynga er med det.
Du, systemet…
Systemet kan vara hårt.
Jag har sett det förut.
Men ni gjorde det till ett fint hem.
-Tack. -Det är vackert.
Tack för skjutsen.
Ruth. Lyssna.
Det du försöker göra är svårt. Jag ska se om jag kan hjälpa dig.
Varsågod.
Ring min byrå.
Tack. Tack så mycket.
Ring om du kommer på nåt mer.
Jag åker och handlar. Vill du ha nåt?
-Kylskåpet är fullt, mamma. -Jag är bara borta en timme.
-Messa om du behöver nåt. -Jag behöver inget, men tack.
-Jag är som en bomb som desarmeras. -De lugnar ner sig.
Ge dem tid. -Tack.
De hörde att du var uppe hela natten igen.
Du måste ta medicinen.
Jag kan inte spela då.
-Men tack för att du inte sa nåt. -Visst.
-Ingen av oss hör skillnaden. -Ja, och ni är alla tondöva.
Men du behöver sova.
Har du mardrömmar igen?
Ibland.
Det är bara fragment, så…
Samma som vanligt.
Vad mer minns du?
Det var musik.
Och en kvinna i närheten, men jag vet inte vem.
Jag vet inte hur vi hörde ihop.
Kanske nån i fosterhemmet.
Ja.
Vi kan ta reda på det.
-Se om det är nån… -Jag gör inte det.
Varför inte?
För ni är min familj.
Är du inte nyfiken? Undrar du inte över ditt förflutna?
Jag behöver inga bevis på att jag är mer galen är du.
Bli inte arg.
Förlåt.
-Hallå. -Kom upp.
Hej. Kan jag hjälpa dig?
Ja, jag gick förbi och hörde dig.
Tänkte höra om ni söker extra hjälp.
Tyvärr, vi är en ideell förening, så vi söker ingen hjälp just nu.
Okej.
-Vad ska det bli? -Ett kök för hemlösa.
Ett medborgarhus. Byggt på donationer.
Därför måste jag låta de flesta gå.
Det var nog lika bra.
De borde ha använt lodlina innan de började regla vilt.
Det måste vara helt lodrätt om inte dörren ska hänga snett.
Har du referenser?
Ge mig en timme.
Han betalar mig nästan minimilön,
men det är en bra deal och jag får vässa mina kunskaper.
-Vässa dina kunskaper? -Ja.
-Du ser trött ut. -Du bad mig skaffa ett jobb. Jag har två.
-Har du tagit droger? -Va?
Du verkar spänd. Mår du bra?
Vet han att du är straffad?
-Han frågade inte. -Varför litar han på dig?
Regelväggen du lutar dig mot, byggde jag på 45 minuter.
Säg sanningen till din chef.
Varför det? Måste jag jämt vara en brottsling?
Nej, du är en polismördare, vart du än går.
Ju förr du accepterar det, desto bättre.
Vadå äter fort?
Det är därför du är mästaren.
Du avslutade din före mig.
Du får inte lämna bandet
om inte personen bredvid dig vet vart du går.
Måste du kissa, gör det. Men säg till nån.
Här måste du ha huvudet på skaft.
Allt här är vasst. Allt kan skada dig. Var försiktig.
Välkommen till nattskiftet.
Har du alltid velat jobba med fisk, eller…
Förlåt.
Jag visste inte att det skulle vara så högt. Förlåt, det är…
Det låter konstigt, men det är mitt band.
Det är jag på trummor.
Vi har vår egen stil. Gillar du det, eller…
-Ja. -Du hatar det.
Jag hatar inte trummorna.
Visst.
-Bor du här? -Det är mitt andra jobb.
Andra jobb?
Ha en bra kväll. Eller dag.
Vi ses vid bandet.
Hej, John. Det är Ruth igen.
Förlåt att jag ringer så ofta. Jag vill bara veta om du har hört nåt.
SNOHOMISH-KVINNA DÖMD FÖR POLISMORD
Snälla, ring mig. Tack.
Ruth!
-Fan! -Helvete!
-Förlåt.
-Jag är så ledsen. -Vad i helvete!
-Förlåt. Herregud! -Herrejävlar!
-Vad håller du på med? -Jag ropade. Jag hörde inget, så…
-Du kan inte göra så! -Jag var… Munkar. Jag tänkte…
-Du kan inte komma in så där. -Förlåt.
Vad vill du? Varför är du här?
Jag kunde inte sova och jag tänkte på dig här,
att du jobbade och att du kanske ville ha munkar eller…
Förlåt.
Man kan inte bara stövla in sådär.
-Så gör man inte. -Jag vet.
Jag tog med den här också.
Den här jackan.
Den är riktigt bra
och jag har en mindre hemma om den här är för stor,
men den här är bättre.
Din jacka suger, så jag…
Jag vet inte, kanske du vill prova?
Tog du med en jacka? Varför det?
Så att du skulle hålla dig varm.
Vill du prova?
-Jag har den. -Visst.
Jag städar upp det här.
Den passar bra. Den är…
Den passar. Det här…
Förlåt, men det finns en huva här.
Det är verkligen…
Du behöver inte…
-Förlåt att jag skrämde dig. -Nej.
Jag är ledsen för munkarna.
Lycka till med, du vet…
Förlåt.
John, det är Ruth igen.
Jag berättade inte hela historien.
Och jag är säker på att vid det här laget har du räknat ut det jag utelämnade.
Ge mig en chans att förklara.
Under 20 år skrev jag tusentals brev.
Jag gjorde allt jag kunde för att nå henne på rätt sätt,
men jag fick inte veta nåt.
Jag vill inte störa hennes liv,
och jag söker inte en andra chans. Jag bara…
Jag vill bara veta att hon mår bra.
Om jag hade sagt hela sanningen, hade du inte hjälpt mig
och det är inte en ursäkt, men jag behöver verkligen din hjälp.
Om jag bara kunde få prata med föräldrarna.
Snälla John, hon är min syster.
Tack. Hej då.
-God morgon, Tyler. -God morgon.
-Jobbar du mest på övervåningen idag? -Ja.
Kände du familjen som bodde här före Balabans?
Westover. Trevliga. Jag monterade spiselkransen.
Har de en dotter som heter Ruth?
Nej. Det var Slaters.
Det var länge sen. Berättade de inte om det?
Jösses.
Ruths pappa begick självmord.
Hon bodde ensam i huset med sin lillasyster.
Sheriffen kom för att avhysa dem.
Hon dödade honom.
GRATULERAR TILL PENSIONERINGEN
Hur ser det ut? Töntigt?
-Ska du gripa mig? -Ja, för att du är oförskämd.
Berättade brorsan om det som jag sa till honom?
Vadå?
Två arbetsadresser.
En nära korsningen South King Street, Sixth Ave South,
nära Hing Hay Park, Chinatown. Hon är där varje dag. Ensam.
Kommer du in igen? De håller tal. Han var pappas vän. Försök bry dig.
Vad sysslar du med?
Det du borde göra. Alla försöker ha roligt…
Pressar polisen om Ruth Slater.
-Är du galen? -De skiter i vad vi gör.
Det finns inget vi.
Du tänker inte göra nåt ändå. Du bara pratar.
Det är du som inte gör nåt.
Du minns inte hur det var när vi förlorade huset. Det var hennes fel.
-Det var för att mamma söp. -Och varför gjorde hon det?
Du minns inte honom. Det gör jag.
Men visst, fortsätt med ditt liv som om det inte hände.
Jag säger inte att det inte hände.
Hon går fri.
Hon har ett jobb och en kille.
Hon lever som om det aldrig hände.
Tycker du att det är rättvist?
Hallå. Vad gör ni?
Vi har barnvakt. Kan vi roa oss?
Jag trodde brorsan fixade det.
Du är en skitstövel.
Tänk på det.
Du var på gång. Du hade perfekt kontroll.
Jag besegrade dig fett. Du kan bara inte erkänna det.
Han har rätt. Han var perfekt.
Hej, älskling.
Varför sa du inget?
Mamma, jag körde på i full fart.
Du.
När jag fick veta det, vägrade jag ta fallet.
-Hon var här i huset med barnen. -Ja.
Och du har rätt, jag borde ha sagt nåt. Förlåt.
En mördare står i mitt kök för att återuppleva stunden,
ja, du borde ha sagt nåt. Fan, John.
Vänta lite.
Vadå "tänkte inte ta fallet"?
Hon kom förbi byrån idag.
Nej.
Hon återupplevde inget, det var ett trauma.
Hon blev inte skjuten i Kuwait. Hon dödade nån kallblodigt.
Hon har suttit i fängelse. Det kan göra mer skada än…
Om det var en av dina svarta söner i samma situation, skulle han vara död.
Jag menar bara att hon har suttit av sin tid och har rätt att…
Det bryr jag mig inte om. Hon ljög.
Om hon talar sanning nekas hon sina rättigheter.
-Så är det inte för henne. -Jo.
Hon nekas inte sin rätt,
för hon kan lätt hitta en samvetsöm advokat som du.
Du gör som du vill på jobbet, men håll henne borta härifrån.
SNOHOMISH-SHERIFF RÄDDAR KVINNAS LIV
Akta dig.
Stanna där.
-Varför är ni alltid sena? -Vi kom ju, jag vet inte varför.
-Vad sägs om en förvarning nästa gång? -Ursäkta, ma'am. Kan du skriva på?
Eftersom ni sinkar mig, kan du hjälpa mig.
Tack.
Vad ska det här bli?
Ett dagcenter för hemlösa.
Vad mer? Okej.
Snyggt jobbat här.
Dina föräldrar måste vara stolta.
Jag vet inte, de är döda.
Jag måste iväg. Tack för hjälpen.
Det var tufft. Att dina föräldrar dog.
Ja, men livet går vidare.
Jag uppskattar hjälpen, men jag måste fortsätta.
Ja. Ursäkta, jag ville inte hindra dig.
Trevligt att träffas.
Fan.
KÄRA KATIE, JAG UNDRAR VARJE NATT VEM DU ÄR NUFÖRTIDEN.
VAD GÖR DU?
-En minut till godo. -Hann jag eller inte?
Allt springande kommer att ta livet av dig. Kom.
Jag hörde att du skaffat en advokat.
-Vad ska det vara bra för? -Det angår dig inte.
-Inte? -Nej.
-Kontaktar du din syster? -Det är min rätt.
-Du förlorade den rätten. -Det är min familj.
Blod är inte alltid tjockare än vatten.
Det finns en orsak till att hon inte hört av sig. Du är en brottsling.
Hon vet bara att du är en mördare.
Hon är nog rädd för dig.
Låt henne leva sitt liv. Ditt liv börjar här och nu.
Inte för 20 år sen.
Hon mår bättre utan dig.
Ja. Jag dricker det ändå.
Tack.
Jag är på väg till konferensen.
Rachel? Vi fick ett brev från en advokat som representerar Ruth Slater.
Vad är det?
-Kunde du inte ringa? -Jag pratade med henne.
Med vem?
-Ruth Slater. -Jisses. Pratade du med henne?
Vill du veta vad hon sa?
"Livet går vidare."
Du hade rätt.
Det är inte rättvist.
-Är du seriös? -Inte din skitdåliga plan.
Hon har en syster.
Vi gör mot henne vad hon gjorde mot oss.
När du tänker på ett bonsaiträd…
Det är bara ett träd som fått mycket mer kärlek.
Mycket mer uppmärksamhet. Där är de.
Läget? Bra dag på kontoret?
-Hur går det? -Läget? Det här är min vän, Ruth.
Nej, det är mycket mer fokus. Det är inte vilt.
Det är en bonsai. Det är därför jag gillar Krigarens väg.
Titta, det är…
Det är Pattys systerson. Du vet, Patty från jobbet?
Patty ser alltid ut att rynka pannan. Jag kallar henne för Arga Patty.
Hon ser alltid ut som om nån har stulit hennes äpple.
De där är hennes systersöner. De är…
De är coola. De är som en institution i Seattle.
Deras farfar var den första asiatiske-amerikanske polisen.
Han är som en hjältepolis.
Han är älskad. De är coola ungar.
Du vet.
-Ja. -Varsågod.
Älskar det.
Du har ingen aning om vad som väntar dig.
-Ruth är ett stort fan. -Okej.
Hon ber till Gud att vi ska återförenas. Du måste bestämma.
-Visst, varför inte? Smaklig måltid. -Tack, Nicky.
Varför äter du inte?
Hur är det?
Om det är nåt som tynger dig, kan du säga det…
Ruth?
Jag har suttit i fängelse. Jag slapp precis ut.
Lägg av. Varför säger du så?
Jag satt inne i 20 år.
För vad?
Sheriffen. Snohomish-sheriffen.
Mord.
En olycka?
-Jag beklagar. -Ja.
Jag fattar.
Jag kan bara inte…
-Jag är ledsen, men jag… -Jag fattar.
-Vad ska vi göra? -Ingenting.
Vi kan inte strunta i det. Hon har en advokat.
Lagen är tydlig.
Går hon nära Katherine, åker hon i fängelse.
Hon bad om att få träffa oss.
-Inte Katherine. -Hon slutar inte där.
Vad är fördelen med att släppa in den här personen i hennes liv?
Speciellt nu?
Vi gjorde det rätta.
-Allt väl? -Ja, vi pratade bara.
Vi har alltid vetat att det här skulle hända.
-Men inte än. -Hon är vuxen.
Vi har väntat för länge.
Vi kan gå och lyssna på vad hon har att säga.
Kanske hon kan säga nåt som kan hjälpa Katherine.
Eller så tar hon ett DNA-test. Hon måste inte prata med en mördare.
Titta på henne. Ser hon ut som om hon är redo för det här?
-Nej. -Tack.
Men det är vi.
Ring advokaten.
Annars gör jag det.
John?
-Min pappa är polis, subba. -Hjälp!
Jag hörde att du skröt om det.
Min pappa är polis, din skithög.
Släpp mig! Polismördare!
Släpp mig.
Skryter om det.
Hallå!
Stick härifrån. Ingen vill ha dig här.
-Du har sagt ditt, Patty. -Passa dig, bitch.
Tillbaka till jobbet.
Du hörde. Passa dig.
Jag ska ta dig.
Alla går tillbaka till jobbet.
Jäklar.
Ruth.
Ruth, får jag bara…
Jag ska hjälpa dig, så att du slipper hålla ditt lilla tal.
Jag sabbade det. Jag borde ha varit försiktig.
Du har rätt. Jag är alltid polismördaren.
Ha mig inte att byta buss tre gånger för att säga nåt jag redan vet.
Vadå?
Jag tänkte du ville byta perspektiv.
Skämtar du?
Om jag skulle hålla ett tal, skulle jag säga att alla hamnar här.
Där du måste besluta hur du ska vara,
för världen är inte som du trodde.
Och allt du lärt dig i fängelset får dig att hamna där igen.
Folk är likadana här som i fängelset. Exakt likadana.
Frågan är om du vill vara likadan?
Du fick en smocka. Såg du den inte komma?
Vad hände med din mobil?
Den hamnade i vattnet.
Din advokat ringde.
-Du får ett möte. Bara föräldrarna. -När?
Jag vet inte. Ring advokaten.
Fixa till dig lite. Uppför dig som om jag lär dig grejer.
-Kom ihåg, inget crack idag. -Vi ses.
-Ha en bra dag. -Hej då.
JAG MÅSTE FÅ VETA ATT HON ÄR LYCKLIG. SNÄLLA ÖVERVÄG MIN BEGÄRAN OM ETT MÖTE.
Ha så kul. Du klarar det här.
-Du behöver inte följa mig in. -Okej.
Älskar dig.
De behövde inte komma. Kom ihåg det.
De söker en orsak att säga nej.
Hej.
Ruth, det här är Michael och Rachel.
De har bett mig att hemlighålla deras efternamn.
Vi sätter oss.
Okej.
Först vill jag tacka er för att ni kom hit.
Jag tror det är bäst att vi alla är öppna.
Det är många komplexa känslor
och jag är här för att hjälpa er gå igenom dem.
-Okej. -Okej.
För det första, kontaktförbudet var domarens beslut.
Inte vårt.
Katherine…
Katherine har inget minne av sitt liv före oss.
Hon var traumatiserad.
Nu mår hon bra.
Naturligtvis har hon problem ibland som alla, men…
-Hon har fått nya möjligheter. -Hon är mycket begåvad.
Hon lever ett bra liv. En kärleksfull familj, stabilitet.
Vem skulle det gagna att avbryta det?
Vi vet inget om miss Slater förutom att hon suttit i fängelse för mord
och jag förstår att hon försöker bygga upp sitt liv, men…
Vad skulle det hjälpa Katherine att träffa henne nu?
-Får jag prata? -Ja.
Katie…
Katherine…
Mamma dog när hon föddes, så jag uppfostrade henne.
Pappa gjorde inget innan han…
Innan han gav upp. Han lade av.
Jag gav inte upp. Inte med Katie.
Men livet börjar inte vid fem.
Det är viktiga år.
Har ni egna barn?
Hur hennes liv än var förut, och det fanns säkert fina stunder,
utplånades de av det du gjorde.
Minns hon verkligen inte mig?
-Nej. -Det tror jag inte på. Att hon inte minns.
Känner hon till kontaktförbudet?
-Lugna dig. -Gör hon det?
Vet du vad som slår mig?
Vi är här på grund av vad du vill. Inte för vår dotters bästa.
Ni kanske borde
gå vidare till nåt annat.
Har du fler frågor?
Kan hon sova?
Hon sov dåligt som barn.
Hon sover bra.
Vet ni, jag tror inte att vi har mer att prata om.
-Nej… -Rachel? Kom.
Jag skrev brev via socialtjänsten. Fick ni mina brev? Läste Katie mina brev?
Allt vi gjorde var för hennes bästa.
-Vad gjorde ni med mina brev? -Ruth, lugna dig.
Vad gjorde ni med mina brev?
Kastade ni dem? Brände ni dem?
Se på mig när jag pratar med dig.
-Nu räcker det. Kom, Rachel. -Ruth!
-Brände ni breven som om jag inte finns? -Du bad oss komma, vi kom.
-Om du hade nån respekt… -Respekt?
Jag tillbringade 20 år i en jävla cell,
stor som er garderob och väntade på att få höra nåt!
-Du satt där av en orsak! -Varför låtsas ni att jag inte finns?
-Håll henne borta! -Jag finns!
Annars anmäler jag och du hamnar i fängelse igen!
-Jag finns! -Lyssna på honom, han har rätt!
-Jag brände inte dina brev. -Berätta för henne om mig!
Rachel?
Jag tror det är allt jag kan hjälpa dig med.
Helvete!
Ruth. Kan du vänta ett ögonblick?
Jag ska säga en sak, sen lämnar jag dig ifred.
-Jag mår bra! -Du mår inte bra.
-Jag är okej! -För fan.
Du, jag har suttit i fängelse.
Jag är straffad.
Jag frigavs för ett och ett halvt år sen.
Jag är ledsen. Du bara… Det chockade mig.
Jag blev liksom förlamad,
och satt där som en idiot, och jag hatar mig själv för det.
Du har en övervakare, va?
Ja, inga kända kriminella.
Bara att vi står här är en överträdelse.
Jag var tvungen att prata med nån. Jag antar att ryktet spred sig.
Förlåt.
Jag är så ledsen för allt.
Hallå.
Hallå?
-Vad vill du? -Förlåt.
Jag är…
Jag ringer för att jag läste dina brev.
-Är det du? -Nej, det här är inte Katherine.
Jag är så ledsen.
Får jag träffa dig? Var som helst.
Det är Keith. Du vet vad du ska göra. Kanske jag ringer upp.
Var fan är du? Det var din tur för över en timme sen.
Ring mig.
Ursäkta.
Tack.
Skolkar du?
Ja.
Skolkar du ofta?
Vi gör alla sånt vi inte borde, men vi skärper oss igen.
Ja.
Jag önskar att jag hade gått i skolan mer.
Jag gillade den.
Min syster var mycket yngre,
så jag stannade hemma och lekte skola med henne.
Jag lärde henne knyta skorna, men hon hade så små händer.
Hur var din syster?
Vi bodde på en gård och hade en häst, som hon döpte till "Cheese".
För att hon älskade ost.
Hon var rolig…
Jag undrar hela tiden hur hon ser ut…
…vad det blev av henne.
Hon spelar piano.
Hon är riktigt bra på det.
Katherine känner inte till dig.
Hon har minnen.
Hurdana minnen?
Jag borde gå. Ingen vet att jag är här.
Ja. Det är okej.
Tack för att du pratade med mig.
Hon övar i eftermiddag.
Cornish Auditorium klockan fyra.
Du kan se henne spela.
John, jag har en chans att se Katie.
Jag vill inte göra fel och jag vill att du…
Jag vill bara att du ringer mig idag.
Tack. Det är Ruth. Tack.
Var är din mamma?
-Fan. Steve. -Steve?
Helvete.
Hör på, Steve.
Förlåt, Steve.
-Snälla. -Steve… Jag bara…
Din jävel!
-Sluta! -Fan ta dig!
Dra åt helvete!
Förlåt.
Jag klantade mig, Steve.
Steve! Snälla, gå inte.
Jag är så ledsen.
-Jag söker John Ingram. -Okej.
Hej, är mr Ingram ledig?
Okej, tack.
Mr Ingram är borta den här veckan.
-Jag kan lämna ett meddelande. -Kan du inte…
Tyvärr kan jag inte nå honom just nu.
Hej, är er pappa här?
Nej. Han är bortrest.
-Är er mamma här? -Ja.
Jag måste prata med henne.
-Hämta henne, snälla. -Mamma!
Jag… Ja. Visst.
Mamma? Nån söker pappa.
Mamma!
-Ner! -Ruth!
Jag tar nycklarna.
Nej. Bort från min egendom.
Gå in i huset. Att du vågar komma hit.
-Jag måste prata med John. -Hur vågar du?
-Jag går. Säg bara var han är. -Du är inte hans klient.
Jag kan få se min syster och jag måste få veta om jag kan gå.
-Måste han vara med? -Det skiter jag i.
Hon togs från dig på grund av ditt val.
Prata inte med mig om val nu.
Ingen tvingade dig att döda eller ljuga dig in i mitt hus.
Vet du vad? Förlåt för lögnerna. Jag är ledsen för allt som hände här.
Jag har suttit i fängelse halva livet. Min skuld är betald.
Du sattes i fängelse. Du får ta ansvar för det.
Jag erkände. Kan du säga var John är?
John skulle säga precis samma som jag säger nu.
Du förlorade din chans. Förlorade den!
John ser nån som förtjänar en andra chans.
Det ser inte jag. Du ljuger för att få din vilja fram.
-Du skulle göra samma sak för dina barn. -Börja inte ens.
-Låtsas inte att det handlar om henne. -Jag skyddade henne!
-Du är inget offer! Det är skitsnack! -Jag erkände!
-Jag tvingades välja! -Du traumatiserade henne.
-Låtsas inte att det handlar om henne! -Jag sa att det var jag!
Hon var bara fem år!
Hon var bara fem!
Hon var…
Fan.
Vad hände, Ruth?
Tänk på din lillasyster.
Jag har ett gevär
och jag svär på att om de kommer in, använder jag det.
Vart ska du?
Hur många gånger ska jag säga det? Om du kommer till dörren, svär jag på att…
Vi går inte härifrån!
Corey, bort från min veranda!
Kom igen, försök.
-Kom igen och försök, Corey. -Ruth!
Katie? Hallå, Katie?
Nej!
Katie. Det är okej.
Det var mitt fel.
Det var jag.
Fan.
När är ditt möte?
Klockan fyra. Jag hinner inte.
Jag är hungrig.
Jag vet. Maten kommer snart.
Varsågod, raring. En hel trave.
Ät så mycket du vill. Så mycket du kan.
Förlåt att jag fick dig att göra det.
Göra vad?
Katie.
Jag ska åka bort.
Jag vill att du stannar och äter så mycket du kan.
Du.
Se på mig.
Oavsett vad som händer…
…kommer jag alltid att älska dig. Oavsett vad, okej?
-Jag älskar dig också. -Jag vet.
Ät upp nu.
-Gå in, vi ses där inne. -Okej.
Hej, jag är här.
Vet Katie vad du gjorde?
Va?
Jag har en pistol mot hennes huvud.
Skitsnack.
Vad vill du?
Harbor Island. 16th och Lander.
Kom ensam. Annars skjuter jag henne.
Våga inte skada henne.
-Skada henne inte. -Varför bryr du dig?
"Livet går vidare", eller hur?
Är allt som det ska?
Ja. Hon är inte här. Men jag har en adress till där hon är,
så du kan släppa av mig där.
-Är du säker? -Ja. Det är inte långt.
Vad gör vi här?
Vad händer? Prata med mig.
-Nån har tagit Katie. -Va?
-Jag är här. -Fan.
Gå genom grinden.
Fan.
Ta vänster och gå mot vattnet.
Där finns en röd transportör.
-Jag är här. -Det finns en grå byggnad.
-Va? -En grå byggnad.
Jag ser den.
Dörren bredvid skåpbilen.
-Jag är här. Släpp henne. -Kom in.
Kom in nu!
Ner på golvet här.
För helvete, ner på golvet!
-Hon har inget med det här att göra. -Sluta.
-Släpp henne. -Ner på golvet.
-Hon har inget med… -Ner på golvet.
Där. Så att du kan se på.
Du gör ett misstag.
-Hon är oskyldig. -Bryr du dig nu?
Hon är bara ett barn.
Det var jag med.
Nu får du se din syster dö.
-Nej! -Din pappa…
Du pratar inte om honom!
Prata aldrig om honom!
Han pratade om dig den dagen.
Han sa att ni pojkar skulle låta oss bo i ert rum.
Håll käften.
Han var snäll.
Förlåt att jag tog honom från er.
Det är för jävla sent.
Tror du att det här får dig att må bättre?
Men livet går inte vidare.
Håll tyst.
Du lämnar allt du älskar.
Jag är så ledsen.
Den här vägen, mot min röst.
Håll upp händerna.
Vet du vad…
Jag älskar dig.
-Stilla! Rör dig inte! -Ner på marken!
Ner!
Ner på marken!
-Sätt på handfängsel! -Ligg ner!
Håll upp händerna.
Lägg dig ner.
Ansiktet neråt.
Gå.
Kom. Upp!
-Ursäkta. Var är Ruth Slater? -Det är han där.
Jag är hennes övervakare.
Om hon inte är anklagad för nåt tar jag över nu.
-Lås upp handbojorna. -Släpp henne.
Mår du bra?
Ja.
BASERAD PÅ TV-SERIEN "UNFORGIVEN"
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis