Downloaded from YTS.MX
‫- סרט אנימה מקורי של Netflix -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫"היה היה לורד‬
‫ביער אפל‬
‫שענד צמיד כסף משונה‬
‫על ידו‬
‫הצמיד היה מכושף בעופרה מהכוכבים‬
‫גירש את כל המפלצות הרחק‬
‫הרחק‬
‫באותו ערב שקט‬
‫בין העצים האלה‬
‫קטל שודד את הלורד הטוב‬
‫וגנב את הצמיד‬
‫מידו של איש מת‬
‫כי גם השודד פחד‬
‫ממפלצות‬
‫סוגו, תפקח את העיניים והאוזניים!‬
‫זה מפחיד את הבנות.‬
‫הן מפחדות רק כי איבדת את הדרך.‬
‫באמת, אבא, גדלת בקדוון.‬
‫ברור שהמלך סלל שבילים חדשים.‬
‫זה נכון, אבא?‬
‫שודדים הורגים אנשים‬ ‫חפים מפשע בשבילים האלה?‬
‫אוי, מותק.‬
‫אין שודדים.‬
‫לא!‬
‫אחות!‬
‫מכשף.‬
‫מראה מהודר.‬
‫אתה בטח מרוויח הון תועפות‬ ‫בפסטיבלי דרואידים.‬
‫בדרך כלל לא רואים יצורים כמוך באזור הזה.‬
‫אני מבין.‬
‫אתה חלוץ שמתרברב באופנה חדשה.‬
‫ממש נותן את הטון.‬
‫נועז מאוד.‬
‫תירגע. אנשים צריכים להכיר יותר.‬
‫לשוחח, קצת משחק מקדים.‬
‫בעיקר כשאחד עומד להרוג את השני.‬
‫אם כי לשנים לא מדברים, אז זאת הבעיה.‬
‫קבצן יער או נחיל מכונף קטלני.‬
‫בוא נבחר מראה‬
‫ולא נחליף אותו.‬
‫החלטנו על נחיל מכונף קטלני.‬
‫תסתלק. הוא לא מת.‬
‫אז תהרוג אותו. אתה מכשף.‬
‫יש כמה דרכים להרוג לשן.‬
‫לערוף לו את הראש,‬ ‫להקריב כמה מחיות המחמד הפרוותיות שלו.‬
‫אפילו כמה קסמי דריאדות יעבדו.‬
‫מה אתה…‬
‫זהירות ממאורת המתים שלי.‬
‫חשבתי שאמרת שהם לא מדברים.‬
‫זהירות ממאורת המתים שלי.‬
‫הם לא.‬
‫חכה!‬
‫חכה. אני בן אצולה.‬
‫אתה לא יכול להשאיר אותי פה.‬
‫מה אעשה?‬
‫הוא אמר, "תעשה פרצוף עצוב‬
‫ואולי עובר אורח יציע לקחת אותך."‬
‫ומה לגבי אחיותיך?‬
‫המכשף אמר לעשות פרצוף עצוב גם למנהל המחוז.‬
‫כדי שישלח כמה אנשים‬
‫לאסוף את הגופות.‬
‫אל תבכה, ילד.‬
‫אדאג שאביך ואחיותיך יוחזרו אליך‬
‫וינוחו על משכבם בשלום.‬
‫אביו של סוגו היה חבר יקר באספה‬
‫ונתין נאמן של מלכנו.‬
‫תלמידיי ואני חוזרים על בקשתנו.‬
‫לכבוש את בית המכשפים בקר מורן,‬
‫ולהגלות את יושביו‬ ‫בגין פשעים נגד תושבי קדוון.‬
‫לפי דברי הילד, הוד מעלתך,‬
‫המכשף קטל את הלשן שהטיל אימה על יערותינו.‬
‫ליידי זרבסט, ממתי לשנים משוטטים בקדוון,‬
‫ועוד בעוינות שכזאת?‬
‫את רומזת שהמכשפים מביימים‬ ‫את המתקפות האלה ביערות.‬
‫כמה שערורייתי, גברת גילקרסט.‬
‫מיני המפלצות הידלדלו בגללם.‬
‫הם צריכים כסף.‬
‫חלקם נהיו שכירי חרב, אחרים נהיו פושעים.‬
‫אחד מהם אפילו קיבל פרס‬ ‫על ראשו של בעל בוגד.‬
‫ויש לך ראיות שיוכיחו את קשירת הקשר?‬
‫או שעלינו לסמוך רק‬ ‫על האינטואיציה הקסומה שלך?‬
‫זה הטבע שלהם, גברתי.‬
‫מכשפים הם צאצאיו של כישוף נתעב.‬
‫הם משוטטים בארצותינו,‬
‫מכריזים על עצמם כציידי הרשע,‬
‫סוחטים כסף מהפתאים.‬
‫איכרים הגונים ופשוטים שתולים‬ ‫את כל הצרות בלחשים ומפלצות.‬
‫מגים יוצרים את המכשף.‬
‫אחר כך הם מניחים שמחובתנו‬
‫להחזיק את הדלי ולנקות את הצואה שלהם.‬
‫אני מסכים עם ליידי זרבסט הפעם.‬
‫המכשפים יישארו בקרן מורן.‬
‫לפחות עד שנקבל ראיות‬
‫שתומכות בתיאוריה שלך.‬
‫כשמכשף מסב כאב,‬
‫הוא חווה אקסטזה.‬
‫מילותיו של היצור היו באליון.‬
‫ניב שדונים מת שקשור לזמנים אפלים.‬
‫מעטים זוכרים את השפה העתיקה.‬ ‫מעטים יותר מעזים לדבר בה.‬
‫אבל איך לשן ידע אותה‬
‫או פחד מאיזו מאורה…‬
‫לא אמרתי שהוא פחד.‬
‫אתה דובר אליון, לא, פילוונדרל?‬
‫אתם המכשפים באמת זקוקים נואשות לכסף.‬
‫מבקשים משדונים קצות חוט לעבודה.‬
‫התענוגות האלה לא מממנים את עצמם.‬
‫מה אמר הלשן?‬
‫"זהירות ממאורת המתים שלי."‬
‫דברים שאתה לא רוצה לשמוע באמבטיה.‬
‫שמת לב למשהו חריג?‬
‫הייתה אנרגיה ביער.‬
‫סוג של קסם, אולי.‬
‫הוא שלט בלשן, כישף אותו.‬
‫למה הפרצוף?‬
‫בארבעת הקיצים האחרונים‬
‫בנות נעלמות משורותינו.‬
‫בלי דרמה של שדונים.‬
‫פחדנו שהראשונות ערקו אחרי הטיהור האחרון.‬
‫אבל ההיעלמויות לא הפסיקו.‬
‫טראגי. באמת, איום ונורא.‬
‫אחת הראשונות שנעלמו‬ ‫היא קוסמת צעירה, קיטסו.‬
‫היא דיברה אליון. כדאי שנחזור ליערות האלה.‬
‫אני צייד מפלצות, פיל,‬
‫לא מחפש שדונים אבודים,‬ ‫גם לא את הרצחנים שבהם, אבל בהצלחה.‬
‫טובה לחבר, אם כך?‬
‫טובות וחברים לא משלמים חשבונות.‬
‫להפך.‬
‫באמת אין לך בושה.‬
‫יש לי מוניטין‬
‫ואני יודע להעריך את הכישרון שלי.‬
‫סליחה שאני מנסה להציל אותך‬ ‫מחורף מבוזבז בקר מורן.‬
‫מבוזבז?‬
‫שותים, אוכלים, ישנים.‬
‫הכול חינם.‬
‫ומאמנים עוד חבורה חמדנית של מכשפים צעירים.‬
‫אני משאיר את זה לעמיתיי.‬
‫תאר לעצמך שאתם המכשפים הייתם עובדים‬ ‫תמורת יותר מאשר הריגוש והכסף.‬
‫תאר לעצמך שאתם השדונים‬ ‫הייתם משתמשים בחרבות‬
‫כמו ברגשות האשם.‬
‫בבקשה!‬ ‫-תעזרו להם!‬
‫וזמיר, בוא הנה!‬
‫הם חייבים ללכת!‬
‫עכשיו הם מכרסמים. לא!‬
‫מלקקים. הם מלקקים.‬
‫לשונות!‬
‫קדימה!‬
‫לא!‬ ‫-וזמיר!‬
‫לא!‬
‫אמרתי לך קשרים כפולים!‬
‫זה מה שעשיתי, אבא. בדיוק כמו שהראית.‬
‫בוא נראה אם הילד מסוגל להביא סמרטוט רטוב.‬
‫אדם פחות טוב היה מוכר‬ ‫את הילד שלך למשפחה אחרת.‬
‫כן, אדוני.‬
‫לפחות הבן שלי מדגיש את הנדיבות שלך.‬
‫לך לשוק. נצטרך גומי כחול‬ ‫כדי להרגיע את גברתנו.‬
‫לא!‬ ‫-תשתדל לא לפשל.‬
‫בבקשה תפסיקו! בבקשה תעשו שזה יפסיק!‬
‫לא!‬
‫די להתנועע!‬
‫איליאנה המסכנה. בכלל לא הייתי צריך לזרוק.‬
‫טיפש! יכולת להרוג אותי.‬
‫באת להטריד אותי?‬
‫הלורד התעקש שאשגיח עליך בשוק.‬
‫הוא נראה די כועס.‬
‫אנחנו עובדים בפרך כל היום, חוטפים צעקות‬
‫ומקבלים כסף רק כששולחים אותנו לקנות סחורה.‬
‫תשמח שיש לך קורת גג ושהבטן שלך לא ריקה.‬
‫בקושי גג, כמעט ריקה.‬ ‫מספיק כדי שנמשיך לנשום פה.‬
‫בסדר.‬
‫הנה העולם.‬
‫מה היית קונה אם היה לך כל הכסף שבעולם?‬
‫הייתי יוצא מהכפר הזה ומטייל ביבשת.‬
‫הרפתקה?‬ ‫-כמובן.‬
‫תהילה?‬ ‫-כן.‬
‫בנות?‬
‫אני הייתי קונה בית משגע ליד אגם.‬
‫בעלי הנאה ואני היינו‬ ‫עושים פיקניקים ושותים יין ליד המים‬
‫בזמן שילדינו משחקים בחמש אבנים ליד.‬
‫את יודעת מה אנחנו צריכים לעשות?‬
‫לקחת את הכסף ולקנות עוגת דבש.‬
‫ואיך גברתנו תקבל את עשבי המרפא שלה?‬
‫עצור! גנב!‬
‫היי!‬
‫בכיוון הזה!‬
‫תעצרו אותו!‬
‫מטורף.‬
‫תשאיר קצת לי!‬
‫רואה? זה הצליח.‬
‫ידעתי.‬
‫בנילפגארד‬
‫היו חותכים את ידי הגנב שלך.‬
‫מכריחים אותך לענוד אותן‬ ‫סביב הצוואר במשך שבועות.‬
‫תכסיס חכם.‬
‫שלל מוזר.‬
‫מי חולה?‬
‫איך יש לילדה כאלה ביצים‬ ‫בסמטה עם איש כמוני?‬
‫אני גונבת אותן מפחדנים מסריחים‬
‫שמנסים להתעמר בגברות צעירות.‬
‫מי אתה?‬
‫אוהב הזולת,‬
‫שאוזניו בעלות הכוונות הטובות‬ ‫שמעו על גברת מקומית‬
‫שנפלה לשיגעון ולקדחת,‬
‫היא רואה זוועות שלא קיימות.‬
‫הגומי הכחול הזה בהחלט יקל‬ ‫את תסמיני המחלה, אבל…‬
‫חרב תהרוג אותה.‬
‫שמי דגלן.‬
‫ואתם תיקחו אותי אל האצילה שלכם.‬
‫אחרת אחזיר אתכם לשוק, מזיקים שכמוכם.‬
‫שד השתלט על האישה הזאת.‬
‫מאהר.‬
‫הוא יוצר הזיות איומות וניזון מהשיגעון.‬
‫עופרת מטאוריט משבשת את קסם השד‬
‫כדי שניתן יהיה‬
‫להסיר אותו.‬
‫החוצה. עכשיו.‬
‫כולכם.‬
‫אני רוצה להישאר.‬
‫הילד שלך בוודאי ראה מפלצת או שתיים, לא?‬
‫אני אטיל את הלחש.‬
‫אתה אחראי לתפוס את היצור.‬
‫אבל חשבתי שמכשף קוטל מפלצות.‬
‫כדי לקטול מפלצת,‬
‫קודם עליך להבין אותה.‬
‫ללמוד אותה.‬
‫למצוא את החולשה שלה.‬
‫אני רוצה אותו חי ובועט.‬
‫אם אפשר.‬
‫- לחישות בשפה עתיקה -‬
‫תתכונן, בחור צעיר.‬
‫והוא ביקש להישאר.‬
‫לעולם אל תיתן להם להיכנס לך לראש.‬
‫עדיף למות מאשר לברוח.‬
‫תמיד תהיה עוד מפלצת.‬
‫וזמיר.‬
‫תביא מים חמים.‬
‫הראש שלי…‬
‫כואב לי הראש נורא.‬
‫משקל טוב, מה?‬
‫כמה נראה לך שהעבודה‬ ‫עלתה לאדון השמוק הזה שלך?‬
‫פחד ובורות טובים לעסקים.‬
‫על שירותך, בחור צעיר.‬
‫קח אותי איתך.‬
‫אין הרבה נערים שרוצים להיות מכשפים.‬
‫עוד פחות רוצים להביא‬ ‫סירי לילה ומים כל חייהם.‬
‫והנערה?‬
‫החברה כחולת העיניים שלך?‬
‫היססת גם עם המאהר.‬
‫מכשפים לא מהססים.‬
‫תפסיקי.‬ ‫-אתה מתכוון ליהנות מהיום‬
‫או שאתה עדיין בהלם‬ ‫מהלילה הנועז של קטילת מפלצות?‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה שלך, וזמיר.‬
‫סלחי לי שאני רוצה להיות טוב‬ ‫במשהו מלבד שירות.‬
‫אני רואה את זה עכשיו.‬
‫אתה מעוטר בשריון קרב,‬
‫חרבות מפלדה ומכסף,‬
‫מציל את היבשת מקיקימורים,‬ ‫גועלים וקוסמים מטורפים.‬
‫הרוע ירעד מפחד.‬
‫שריון מסוגנן, אגב.‬ ‫-תדמיין אותו איך שמתחשק לך.‬
‫אנשים כמונו מחזיקים מעמד‬ ‫רק כי אנחנו חולמים שאנחנו משהו אחר.‬
‫מי יודע? אולי יום אחד‬ ‫אהיה נסיכה ששולטת בשלג.‬
‫וזמיר, סתם התבדחתי.‬
‫הגורלות שלנו מצחיקים אותך?‬
‫למה שאהיה עניו וחסר פרוטה כמו אבא שלי‬ ‫או שאת תהיי כמו אימא שלך?‬
‫למה נהיית כזה טיפשון?‬ ‫-את לא תביני.‬
‫וזמיר, שם בחוץ אנחנו כלום.‬
‫פחות מכלום.‬
‫לפחות פה, באחוזה, יש לנו מעמד.‬
‫ואם אני אוכל לדאוג לך?‬
‫הכסף שהמכשף הרוויח אמש,‬
‫היית צריכה לראות את זה.‬
‫אקנה לך את הבית ליד האגם,‬
‫את כל היין.‬
‫הכול מכול.‬
‫שלך.‬
‫אז תחליף את החוב שלי לאדון שאני שונאת‬
‫בחוב לאדון שאני אוהבת?‬
‫חכי, איליאנה.‬
‫תישארי!‬
‫תישאר אתה.‬
‫לורד וזמיר,‬
‫החבר הכי טוב החדש שלי.‬
‫נתקלתי בלשן בדרכי הנה.‬
‫כך שמענו.‬
‫בינתיים, הרווחתי השנה בקושי מספיק כסף‬
‫כדי להעביר לילה עם זונה ממין זכר בלי זקפה.‬
‫הצרות שלך שוברות אותי, לוקה.‬
‫וסוון שלנו מביא מגויסים חדשים.‬
‫גרוע מספיק שאנחנו‬ ‫מכניסים את עצמנו לפשיטת רגל‬
‫בכל מפלצת שאנחנו הורגים.‬
‫עכשיו נהיה יותר.‬
‫לא אשמתי שאנשים עושים יותר ילדים מכסף.‬
‫חוץ מזה,‬
‫חסר לך זונה ממין זכר?‬
‫לך תדחוף משהו.‬
‫לא חסר לך גובה?‬
‫בנים, המפלצות יזדיינו כל החורף,‬
‫ובאביב יהיו עבודות מכאן ועד נאזיר.‬
‫עד אז אני מציע שנתעודד,‬
‫נשתה‬
‫ושניכם תתמקדו בהכנסת‬ ‫הפרחחים האלה אל עולם המכשפים.‬
‫"מכשפים הם נוכלים חסרי מוסר,‬
‫יצורים שטניים באמת שמתאימים רק להרג.‬
‫אין להם מקום בקרב אנשים הגונים."‬
‫בחיי. איך אתה מוצא את הזבל הזה?‬
‫כמה מהבנים ראו אותם‬ ‫מודבקים בעיירות בדרך חזרה.‬
‫"טטרה גילקרסט." נשמע כמו בוטנאית.‬
‫טהרנית.‬
‫מלהגת על כך שהיא צאצאית‬ ‫של המג בן האנוש הראשון.‬
‫היה כל כך נורא אם היית קובר את האחיות שלו?‬
‫אתה חסר חשיבות בשביל חארות כמו גילקרסט.‬
‫זו שן של וייוורן, לא בזיליסק.‬
‫אני אערבב כרצוני.‬
‫תקשיב.‬
‫אתה יודע איך אני עם ילדים.‬ ‫-תתגבר על זה, בחור צעיר.‬
‫כי אתה מלמד את המגויסים סיף.‬
‫אני נענש?‬ ‫-חסרים לי יותר מ-20 מכשפים החורף.‬
‫החלשלושים מצאו תעסוקה‬ ‫והם עושים שטויות משתלמות יותר.‬
‫אז לכולנו תהיה יותר עבודה.‬
‫חורף נפלא של טרגדיות קטנות ונטושות.‬
‫מקסים.‬
‫עכשיו, הלשן הזה.‬
‫תגיד לי שהבאת בחשבון שהוא היה מכושף.‬
‫אני לא טמבל.‬
‫קרונית הייתה יכולה לעשות את זה.‬
‫ערפד עליון, בהחלט.‬
‫או אולי זה זן חדש של לשן.‬
‫האמת, רק שדונים שמתקרבנים כרגיל.‬
‫חבל.‬
‫כמה מפלצות חדשות היו עושות טוב לעסקים.‬
‫למה המכשף לא טיפל בזה?‬
‫שקרים וקשירת קשר.‬
‫לא להסתכל על הפרצופים.‬
‫שמעתי שהלשן נהרג.‬
‫הבל פה של בזיליסק‬ ‫יכול לחסל עשרה אנשים חזקים.‬
‫מצאת את גופת היצור?‬
‫מכשף יצטרך הוכחה כדי לגבות את הכסף.‬
‫ובכל זאת…‬
‫לפחות תעזרי לי לשכנע את המלך‬
‫לשלוח שליח לקר מורן לחקור, בבקשה.‬
‫חסידייך מנצלים את פחדי האנשים טוב מספיק.‬
‫עצם שליחת השליח תאשים את המכשפים,‬
‫תהיה האמת אשר תהיה.‬
‫את יודעת איך יוצרים מכשף?‬
‫הזוועות שנעשות למגויסים שלהם?‬
‫בנים שלא גדולים מהיתומים שלך כאן.‬
‫בעלך המנוח היה מבין את זה.‬
‫הייתי מעריצה נלהבת של לורד זרבסט.‬
‫היה לו ראש פתוח.‬
‫חזון.‬
‫הרי הוא התחתן איתך.‬
‫תיזהרי,‬
‫טטרה.‬
‫או שתהיי בשקט.‬
‫חוקי קדוון מעניקים לאלמנה‬ ‫את המושב של בעלה בחצר המלוכה.‬
‫החוקים לא אומרים שום דבר‬ ‫על מחיקת מי שהיא הייתה פעם.‬
‫איזה מזל, גברתי,‬
‫שמעטים רצו לפתור את הבעיה.‬
‫לא האכלת אותנו ימים שלמים!‬
‫לא נתת לנו לישון,‬ ‫אנחנו בקושי יכולים לעמוד.‬
‫עכשיו אתה רוצה שנשחק בחרבות?‬
‫אני לא רוצה להיות פה יותר ממך.‬
‫אני אנחש.‬
‫כולכם מדמיינים שמצפה לכם‬ ‫גורל טוב יותר בחוץ.‬
‫אבל בחוץ‬
‫אין לכם כלום.‬
‫אבל כאן אנחנו מציעים כוח.‬
‫תכלית.‬
‫כבוד.‬
‫סיכוי לשרוד אל מול הזוועות שממתינות בחוץ.‬
‫אם אתה לא רוצה את זה, אז זה…‬
‫מבוזבז עליך.‬
‫"ואם אתה לא רוצה את זה,‬
‫אז זה מבוזבז עליך."‬
‫הנודניק הזה מזבל בשכל.‬
‫אדון דגלן מכין אותנו לדרך.‬
‫עדיף שיהיה קשה פה מאשר בחוץ.‬
‫קור כלבים הלילה.‬
‫שתוק ותגנוב כמה שינה שאתה יכול.‬
‫אל תשימו לב לתומס.‬
‫חוק ההפתעה.‬
‫הוא לא ידע שהוא שייך למכשפים‬ ‫עד שמכשף דפק בדלת.‬
‫חוק ההפתעה?‬
‫שם יפה למצב שבו אתה לא יכול‬ ‫לשלם למכשף. אתה נותן לו ילד.‬
‫נמכרת או התנדבת?‬
‫הוריי זרקו אותי פה. כמו הרוב.‬
‫מי בוחר להיות בדיר החזירים הזה?‬
‫אל תפחד כל כך.‬
‫הם…‬
‫הם עומדים להרעיל אותנו.‬ ‫-מי?‬
‫יש פה מגים.‬
‫זקנים.‬
‫הם יוצרים מכשפים, הן…‬
‫הם יהרגו אותנו, אחר כך יחיו אותנו,‬
‫אבל לא נהיה רגילים.‬
‫קוראים לזה…‬ ‫-מבחן העשבים. אני יודע.‬
‫גם אני מפחד.‬
‫ואז אני חושב, "בקרוב אהיה בדרך,‬
‫חזק יותר כמעט מכל אחד, לא יחסר לי דבר."‬
‫לעולם לא אפחד שוב.‬
‫תצא מהמבחנים יותר טוב מרגיל, תומס.‬
‫אני מבטיח.‬
‫מה ל…‬ ‫-זה וזמיר!‬
‫מה קרה? איפה אנחנו?‬
‫שקט. אבא שלי דיבר על המקום הזה.‬
‫זו הביצה האדומה.‬
‫היא מקוללת.‬
‫היא שורצת רוחות רעות ומפלצות.‬
‫גריפינים.‬
‫זה מבחן.‬
‫כמו כל האחרים.‬
‫בדרך האינסטינקט הראשון של מכשף הוא לשרוד.‬
‫העניין הוא שכל, לא חרבות.‬
‫נלך לכיוון הירח עד שנצא מכלל סכנה.‬
‫אם יש מפלצת בקרבת מקום, המדליון שלכם…‬
‫רפאים!‬
‫תשמרו על קור רוח!‬
‫תישארו יחד!‬
‫בכיוון הזה.‬
‫המדליונים חשים לפעמים בביבר.‬
‫בעיקר כשהוא מלא.‬
‫אתה אחד מהם.‬
‫המגים שתומס הזכיר, שיוצרים מכשפים.‬
‫אתה לא נראה עתיק.‬
‫מגים מזדקנים די לאט.‬
‫גם מכשפים.‬
‫זה נותן לנו כמה עשורים‬ ‫לשכלל את הכישורים שלנו.‬
‫אבל המבחנים הם רק חלק מהתפקיד שלי.‬
‫אל תפחד.‬
‫זו רק תופעת לוואי של הגנים ההיברידיים שלו.‬
‫קראלקים.‬
‫זיהיתי שלושה מינים שונים של היצור הזה.‬
‫זה בן כלאיים נורא למדי.‬
‫אדון דגלן אמר שמפלצות לא יכולות‬ ‫להזדווג עם מינים אחרים.‬
‫נכון.‬
‫אבל אפשר להנדס אותן.‬
‫תאר לעצמך צבא של מפלצות‬
‫שנועדו להכחיד את השדונים‬ ‫ואת הגזעים העתיקים‬
‫כדי לתפוס שטח ומזון.‬
‫אבל האלכימיה‬
‫לא הייתה אלגנטית.‬
‫רוב בני הכלאיים מתים מיד.‬
‫מגים יצרו מפלצות,‬
‫ואז יצרו מכשפים כדי להרוג אותן?‬
‫כיום והמגים שלי ואני שומרים על הסודות‬
‫לאלכימיה מוטגנית שכזו‬
‫כדי למנוע עוד שימוש לרעה.‬
‫אני ריידריך, אגב.‬
‫אתה טיפש, ריידריך?‬
‫מגיע למכשף להבין את מקומו בהיסטוריה.‬
‫רוכב הגיע בזמן שליקקת את הפצעים.‬
‫השאיר לך מכתב.‬
‫ידעת שתומס והאחרים ימותו בביצה?‬
‫זה משחק של מספרים, בחור צעיר.‬
‫כמה שורדים במבחנים האלה?‬
‫תלוי.‬
‫כמה הם מכשפים?‬
‫המכתב ליד המיטה שלך.‬ ‫תקרא אותו עכשיו, לפני שאשרוף אותו.‬
‫"וזמיר.‬
‫מחשבותיך ודאי רחוקות מכאן, אז אכתוב בקצרה.‬
‫אביך מת.‬
‫קדוון כבשה את הכפר שלנו,‬ ‫והוא נהרג כשעזר ללורד ולליידי להימלט,‬
‫גם שניהם נקטלו.‬
‫אל תחזור הביתה, וזמיר,‬
‫אם זה בכלל היה לך בית.‬
‫אני מקווה שמצאת חום ונוחות‬ ‫בעולם השברירי הזה‬
‫ושהעולם מתייחס אליך יפה ובעיקר בהגינות.‬
‫באשר לי, משפחת אצילים מקדוון‬ ‫תבעה עליי בעלות.‬
‫הם אדונים אדיבים יותר.‬
‫הם נותנים לי לצייר ומראים לי‬ ‫איך לקרוא מילים וגם לכתוב כמה.‬
‫אני אוכלת היטב וחשה שלווה.‬
‫היו מעט דברים להתגעגע אליהם‬ ‫בעיירה השרופה שלנו,‬
‫וקרבות כדורי השלג והקינוחים שלנו בסמטאות‬
‫הם זיכרונות כבדים שאני שמחה לקבור.‬
‫תמצא את לידתך מחדש, וזמיר.‬
‫תשתחרר מהמעמסה ומהכאבים של העבר.‬
‫וכן,‬
‫תשתחרר ממני.‬
‫עדיף ככה.‬
‫תחיה ותאהב היטב.‬
‫איליאנה."‬
‫- מבוקש - 400 - מת או חי -‬
‫בסדר.‬
‫אז מי רוצה לרכוב ולהשתכר במקום נחמד ושקט?‬
‫נישאר ונראה מי ישרוד.‬
‫זה יכול לקחת ימים.‬
‫אלה יהיו אסקל, למברט,‬
‫אולי רימוס.‬
‫עכשיו נוכל בבקשה ללכת להשתכר כמו שצריך?‬
‫תן להם לזעוף.‬
‫אנחנו נשתה.‬
‫המיילדת כמעט התעלפה‬ ‫כשבאתי לגבות את התשלום.‬
‫נראיתי נורא,‬
‫אדום ודביק,‬
‫אבל זאת העבודה.‬
‫והסטריגה?‬
‫היא נרפאה?‬
‫כן. כן, כמובן.‬
‫אנחנו צריכות עוד לפני הסיפור הבא.‬
‫המיילדת ההיא הייתה צריכה‬ ‫להעסיק מושיע טוב יותר.‬
‫אדם בעל ערכים וכבוד.‬
‫אדם אמיתי.‬
‫לא מוטנט.‬
‫אבירים לומדים על קללות של סטריגה עכשיו?‬
‫איפה השיעור הזה משתלב?‬ ‫בין לימוד קידה ודו-קרב ברומח?‬
‫כולנו פה כדי לשתות קצת וליהנות בלי אלימות.‬
‫זה הקטע שבו אתה מדבר על "טיפוסים כמוכם"?‬
‫אתם מפחידים את האנשים האלה.‬
‫כפי שהפחדת את המיילדת שרימית.‬
‫עדיף שתלכו.‬
‫מיד.‬
‫ראיתי אבירים מנסים לעשות את העבודה שלנו.‬
‫לסדר מפלצות.‬
‫סיפורים עם מוסר השכל, כולכם.‬
‫בעיקר החמודים.‬
‫צריך להעמיד את שני המכשפים לדין‬ ‫ולהוציאם להורג.‬
‫בלי שאלות.‬
‫טיפשונת שכמותי.‬
‫ואני חשבתי שהעניין במשפטים הוא שאלות.‬
‫השניים הרגו שני חברי משמר שלך,‬ ‫הוד מעלתך. תעבור על כך לסדר היום?‬
‫אדוני, המוזג טוען‬ ‫שהאבירים שלך יזמו את העימות.‬
‫המכשפים האלה הגנו על עצמם.‬
‫אמונת האנשים במלוכה‬ ‫כבר בסכנה עקב המתקפות ביער.‬
‫עכשיו הם ישמעו שהכתר לא עשה דבר‬ ‫בזמן ששתי מפלצות שפכו דם אבירים.‬
‫אז עלינו לצאת למלחמה עם המכשפים?‬
‫רק כדי שתוכלי להפוך אותם‬ ‫לדבר שאת פוחדת ממנו?‬
‫הם קטלניים. על כך אנחנו מסכימות, טטרה.‬
‫וקרב שכזה יצבע את קדוון באדום.‬
‫האסיפה צריכה לזכור‬ ‫שמושב הגברת פה הוא מושב של כבוד.‬
‫אבל זה עדיין המושב שלי.‬
‫שהיא הרוויחה בגופה.‬
‫לא בזכות קרבת דם או תואר.‬
‫אלוהים, שקט!‬
‫אצווה על אביריי‬ ‫להרוג את שתיכן למען אוזניי.‬
‫טטרה צודקת, אדוני.‬
‫נתיניך מצפים למעשה.‬
‫מה אם תפעל בשתי חזיתות בצעד אחד?‬
‫תנקה את היערות שלנו‬ ‫ותימנע ממלחמה עם המכשפים?‬
‫סוהר?‬
‫כן?‬
‫אתה שומע את זה?‬
‫זה כמו רעש של צלצול.‬ ‫-היי!‬
‫אתה משתוקק להלקאה,‬
‫מוטנט?‬
‫אסתפק בסיר להשתין בו‬ ‫ולחם חצי סביר, בבקשה.‬
‫קצת נדיב, אבל…‬
‫אין צורך להתחלק בזה.‬
‫לא כמו כשהיינו צעירים יותר.‬
‫ידעתי שמכשפים מזדקנים אחרת, אבל…‬
‫תראה אותך!‬
‫איליאנה!‬
‫אין ספק שדמיינת אותי‬ ‫כרווקה זקנה שעובדת בפרך.‬
‫אם בכלל דמיינת אותי.‬
‫המכתב שלך.‬
‫נמכרת לאחוזה חדשה.‬ ‫-כן.‬
‫משפחת זרבסט מקדוון.‬
‫הם היו די אדיבים,‬
‫אבל הבן שלהם חיבב אותי באמת,‬
‫למרות המעמד שלי.‬
‫עברו שנים. קנית את הבית ליד האגם?‬
‫בית ליד האגם?‬
‫בחיי, הבית ליד האגם!‬
‫אין אגם.‬
‫אבל בית נחמד.‬
‫הפכתי אותו לבית יתומים אחרי שבעלי מת.‬
‫גם נולדו לנו ילדים. בנות.‬
‫איומות, כל השלוש.‬
‫אחת בדיוק עשתה אותי סבתא. התחננתי שלא.‬
‫אבל הן עקשניות קטנות ומעצבנות.‬
‫הרבה פעמים הן מזכירות לי אותך.‬
‫האלים.‬
‫אני מלהגת.‬
‫אתה משועמם.‬
‫לא, את בסדר.‬
‫אין בעיה.‬
‫זה בלתי צפוי, כן.‬
‫קצת יוצא דופן.‬
‫אבל גם מלבב.‬
‫היו לך כאלה…‬
‫אתה רוצה להרוג את בעלי שכבר מת‬ ‫ולשרוף את בית היתומים עד היסוד.‬
‫לא בדיוק המילים שהייתי אומר.‬
‫לורד זרבסט היה אדיב אליי.‬
‫בשום אופן לא מושלם,‬
‫אבל הוא מישהו‬ ‫שמתגעגעים אליו מאוד כשהוא הולך.‬
‫אבל הסיפורים ששמעתי עליך.‬
‫המכשף ההרפתקן הנועז להשכרה.‬
‫"הקוטל וזמיר,‬
‫שמחירו מתאים רק ליצורים האיומים ביותר."‬
‫לא מזמן את מילאת לי את הראש‬ ‫ברעיונות האלה.‬
‫השנים פועלות אחרת בשבילך.‬
‫מה זה בכלל זמן?‬
‫הכול.‬
‫המלך מוכן להעניק‬ ‫לך ולחברך חנינה על פשעיכם.‬
‫אז אני מזכירה לך שאני נושאת בתפקידיו‬
‫של בעלי המנוח,‬ ‫לורד זרבסט האציל, היועץ לכס המלכות.‬
‫לכל עסקה יש מחיר.‬
‫תהרוג את מה שרוצח את אנשינו‬ ‫ביערות שמחוץ לארד קאריג.‬
‫והקולגה שלי, לוקה?‬
‫אני אדאג לו.‬
‫תנאים סבירים.‬
‫תיקח גם מלווה.‬
‫זאת…‬
‫זאת בעיה.‬
‫הדרך מסוכנת למדי,‬
‫ואת גברת, גברתי.‬
‫מלבד זאת, אצילה שכמוך‬
‫לא יכולה להתכלב עם מוטנטים כמוני.‬
‫אז אין ספק שתשמח לשמוע שאיני המלווה שלך.‬
‫אין לי שום כוונה‬ ‫לשחק במדריך או באחות שלך, מכשפה.‬
‫לא אכפת לי מי האב הקדמון שלך היה.‬
‫אני מבטיח לך,‬
‫אני אקטול את המפלצת הזאת.‬
‫למענך, איליאנה.‬
‫אולי אין בכלל מפלצת.‬
‫הלשן שהרג את האיש שלך קרלייל היה מכושף.‬
‫על ידי שדון.‬
‫"למה שדון?"‬
‫שמח ששאלת.‬
‫שדון אחר שהיה זקן מאוד אבל נראה צעיר מאוד‬
‫ביקש ממני לעזור לו למצוא‬ ‫קבוצה של בנות שנעלמו.‬
‫להיות מכשף זה עסק.‬
‫צריך לשמור על מותג.‬
‫אי אפשר להשיג את העבודות הגדולות‬ ‫אם מחטיפים לנימפות ועוזרים לאלפים.‬
‫קסמי אש לא אסורים למגים מכובדים?‬
‫רק כל עוד יש מעט מאוד מגים‬ ‫שבורכו במיומנות השליטה בלהבות.‬
‫את מיוחדת מאוד, ברור.‬
‫אני בטח נראית לך מטופשת,‬
‫אבל התוהו, הוא…‬
‫מילים לא יכולות לתאר את זה.‬
‫גם מכשפים מחוברים לתוהו.‬
‫אבל החיבור שלכם מושחת והרסני.‬
‫והרבה פחות מגונה.‬
‫יש סיפור על מכשף שעזר לכהן חולה.‬
‫קוטל המפלצות האמין שהמחלה היא קללה‬
‫ושאפשר להסיר אותה‬ ‫אם הורגים את מי שהטיל אותה.‬
‫הכהן מיהר להאשים קוסמת מקומית,‬
‫בחורה טיפשה שתמיד עשתה לו בעיות.‬
‫המכשף הרג אותה‬
‫וקיבל בצדק תשלום באבני חן ותכשיטים.‬
‫הכהן מן הסתם קיבל משהו טוב יותר.‬ ‫-אכן.‬
‫וכעבור כמה ימים‬
‫הוא מצא אבן חן יפהפייה בין חפצי הטבח שלו,‬
‫שזהה לזו שהוא נתן למכשף החכם.‬
‫הוא אמר לטבח להרעיל לכהן‬ ‫את הארוחות והתחלק איתו בשלל.‬
‫הונאה חכמה. הלוואי שהייתי חושב עליה.‬
‫כפי שאמרתי,‬
‫מושחת.‬
‫נפלא.‬
‫הובלת אותנו במעגל.‬ ‫-לא.‬
‫אני מכירה את היערות האלה.‬
‫גם לורד קרלייל הכיר.‬
‫בארטוזה‬
‫השתמשנו בקסם כדי להטיל‬ ‫אשליות נעימות סביב מזון לא נעים.‬
‫זה עשה את המזון טעים יותר,‬
‫אבל הטעם שנשאר אחרי האשליה?‬
‫מר.‬
‫התוהו מנקה את לבבותינו ואת נפשותינו.‬
‫שעינינו יראו באמת ובתמים.‬
‫הסר את המעטה שמכסה את נפשנו.‬
‫האשליה ההיא הייתה מושלמת.‬
‫הכוח הנדרש לשמר אומנות שכזאת.‬
‫הוא יכול גם לכשף לשן.‬
‫זהירות ממאורת המתים שלי.‬
‫קיטסו?‬
‫חברה שלך?‬
‫חברה של חבר.‬
‫זהירות ממאורת המתים שלי!‬
‫כן. אצטרך לדעת מה ואיפה המאורה שלך‬ ‫כדי להימנע ממנה,‬
‫בעיקר כי את שוחטת אנשים בגללה.‬
‫מכשף.‬
‫מעולם לא ראיתי מין כזה של בזיליסק.‬
‫עוד אשליה?‬ ‫-אין ספק שנגלה בקרוב.‬
‫אני יודע. יש לה השפעה כזאת על כולם.‬
‫אבל בכל זאת, נימוסים.‬
‫לא!‬
‫זה היה אמיתי.‬ ‫-אולי קצת המעטתי בערכך.‬
‫קצת.‬
‫קיטסו, אין צורך להסלים את המצב.‬
‫מכשף!‬
‫כוחות האשליה שלה על-טבעיים.‬
‫המפלצת הראשונה שנתקלתי בה הייתה מאהר.‬
‫הוא גרם לאישה לראות‬ ‫סיוטים לא אמיתיים. אשליות.‬
‫קיטסו היא שדונית.‬ ‫-אז למה היא מריחה כמו מאהר?‬
‫בית ספר של שדונים.‬
‫הם היו שולחים הנה את הילדים באמצע הקיץ.‬
‫לפני שהפכו אותו למחנה צבאי‬ ‫במסע הטיהור האחרון שלכם.‬
‫אין זכר לדם.‬
‫אבל אני עדיין מריח אותה.‬
‫כן.‬
‫היא הייתה פה.‬
‫קצת לפני הקרב שלנו.‬
‫מכשף.‬
‫יש לי שם, את יודעת.‬
‫מה עשו להן?‬
‫כולן שדוניות.‬
‫בנות.‬
‫כאן.‬
‫הצילו.‬
‫האלים, לא עוד טובה.‬
‫מי זה?‬
‫החבר שהזכרתי קודם.‬
‫הוא חיפש את הבנות האלה.‬
‫ויכולתי להציל כמה לו היית‬ ‫מוותר לרגע על אהבתך לכסף ועוזר.‬
‫קיטסו חטפה אותן.‬
‫כן. עשתה ניסויים בבנות.‬
‫היא מנסה לשנות אותן בעזרת אלכימיה מוזרה.‬
‫לשנות ולהפוך אותן למה?‬
‫למה שהיא נהייתה.‬
‫עקבתי אחריה לפה, ניסיתי לעצור בעדה,‬ ‫אבל הכוח של קיטסו…‬
‫והיא פשוט נתנה לך לחיות?‬
‫אני מבין אם זה רעיון שזר לאנשים כמוך.‬
‫אם קיטסו ניסתה לחולל‬ ‫בבנות מוטציות בעזרת קסמים,‬
‫מי חולל בה מוטציה?‬
‫הגנים שלה היו מחוברים לאלה של מאהר.‬
‫זה מסביר את הכוח העל-טבעי שלה.‬
‫היא בת כלאיים.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫כפי שהוא נוצר.‬
‫אלכימיה מוטגנית.‬
‫סודותיה ידועים רק למגים בקר מורן.‬
‫אתם אחראים לכל זה.‬
‫זה מגוחך.‬
‫ציד מפלצות תמורת כסף לא הספיק?‬
‫עכשיו אתם יוצרים אותן?‬
‫המכשפים בקשיים, נכון, אבל…‬
‫חבל.‬
‫כמה מפלצות חדשות היו עושות טוב לעסקים.‬
‫יותר מפלצות, יותר עבודות, יותר כסף.‬
‫עוד הונאה מחוכמת.‬
‫אני נשבע, פיל, אני לא…‬
‫עוד תפלצת.‬
‫היא עדיין שדונית.‬
‫ראית מה היצורים האלה יכולים לעשות.‬
‫פיל, אם לילדה יש אפילו חצי מכוחה של קיטסו,‬
‫היא מסוכנת.‬
‫המכשפה הזאת לא אומרת דבר דומה עליך?‬
‫אחזיר אותה לאנשיי. היא תגדל כשדונית.‬
‫מעשה אצילי.‬
‫אם כי אני מתארת לעצמי‬ ‫שמהר מאוד תשלח אותה בנו.‬
‫אתם ניצחתם.‬
‫אתם הבסתם אותנו.‬
‫לפחות תאפשרו לנו את חוסר הכבוד‬
‫שבאיסוף מה שנשאר מבני מיננו,‬ ‫מוטנטים או לא.‬
‫כטובה לחבר.‬
‫קח את הילדה ולך. עכשיו.‬
‫עשית טעות חמורה.‬
‫אם הילדה הזאת תפגע בנפש חיה, פיל…‬
‫אני אקטול אותה.‬
‫אקבל בשקט אותך ואת חרבך.‬
‫הייתי צריכה להציע תשלום.‬ ‫אז היית מטפל בעניינים.‬
‫זו לא הייתה שאלה של מחיר.‬
‫המכשף מצא את המוסר שלו?‬
‫נראה לך שאת כזאת טהורה, טטרה? ללא דופי?‬
‫תסתכלי החוצה.‬
‫הינה המוסריות שלך.‬
‫רקובה, הרוסה ונוטפת שנאה.‬
‫תטפלי בטינופת הזאת ואני אטפל בשלי.‬
‫שום דבר טוב לא יכול לצאת מזה.‬
‫פחד ובורות טובים לעסקים.‬
‫זה מה שדגלן אמר בפעם הראשונה שנפגשנו.‬
‫עכשיו תקשיבי.‬
‫אני צריך לדעת בוודאות.‬
‫הייתי מבקשת ממך לברוח איתי.‬
‫אני יודעת מה אתה צריך לעשות.‬
‫ואני לא מוכנה שתרגיש כאילו נטשת אותי שוב.‬
‫ניסיתי לעצור בעדו.‬
‫אבל מכשפים, הם אף פעם לא מהססים.‬
‫מדאם גילקרסט קיבלה הוכחה.‬
‫הוא יוצר תפלצות,‬
‫מטיל אימה על ממלכתי‬
‫ומרמה את האנשים.‬
‫על מה לעזאזל אתה מדבר?‬
‫אדוני, לא כל המכשפים‬ ‫היו מודעים לבני הכלאיים האלה.‬
‫ליידי זרבסט, את מהווה עדות לסכנה‬
‫של מתן אמון במשרתת.‬
‫הוד מעלתך…‬
‫כרצונך, אדוני.‬
‫אפשר לשאול איפה מדאם גילקרסט עכשיו?‬
‫המפלצות עמדו להיכחד.‬
‫נאלצתי להגן על אורח החיים שלנו.‬
‫תחשוב על כל הכסף‬ ‫שתוכל להרוויח, בחור צעיר.‬
‫אל תקרא לי ככה.‬ ‫-תכיר תודה, ילד.‬
‫אתה באת אליי.‬
‫יכולתי לשלוח אותך חזרה לסירי הלילה.‬
‫אל תעמיד פנים שלא ידעת בדיוק מה אתה עושה‬
‫כשזרקת לי את המטבעות.‬
‫ידעת שאני אבוא.‬
‫נוצרנו כדי להרוג יצורים כאלה,‬
‫לא ליצור אותם.‬
‫לא אבכה כי עשיתי את מה שצריך לעשות.‬
‫אמרתי לך.‬
‫מכשף לעולם לא מהסס.‬
‫אני יודע.‬
‫מה עם השדונית?‬
‫נתת לקיטסו ברירה לפני שחוללת בה מוטציה?‬
‫לא, חשבתי שנהרוג אותה.‬
‫המוטציה ההיא הייתה לא יציבה. יותר מדי כוח.‬
‫ברור שהמוות שלה היה עוד אשליה מחוכמת שלה.‬
‫כל זה כדי למלא את הכיסים שלנו.‬
‫תמיד היית ממוקד יותר מדי בזהב שבידך.‬
‫אף פעם לא נשאת עיניים לראות מי משלם לך.‬ ‫לראות את העיניים שלו.‬
‫אנחנו מפחידים אותם.‬
‫הדבר היחיד שמונע מאנשים לצוד אותנו‬
‫הוא המפלצות המפחידות יותר שאנחנו מרחיקים.‬
‫בני אנוש מתים מהר,‬
‫אז הם מעבירים את חייהם‬
‫בפחד ובשנאה.‬
‫תשאל את הגמדים או את החבר השדון שלך.‬
‫אנשים תמיד יצטרכו מפלצות.‬
‫עכשיו גם אנחנו.‬
‫כולנו יתומים.‬
‫תמיד חיפשנו אצלך הגנה.‬
‫אתה חייב לשרוף אותו עד היסוד.‬
‫אחרת אני אשרוף.‬
‫אני לא רוצה להילחם בך.‬
‫אנחנו חייבים להגן על עצמנו, וזמיר.‬
‫חייבים להגן עליך!‬
‫אם שניכם מוכנים להפסיק‬ ‫לנסות להרוג איש את רעהו,‬
‫יש לנו אורחת.‬
‫היא באה.‬
‫בוז לכל המכשפים!‬
‫טטרה לא בזבזה זמן.‬
‫השמועה התפשטה מהר.‬
‫לא רק על בני הכלאיים,‬ ‫אלא על מכשפים שמגינים על שדונים.‬
‫ולוקה?‬
‫זה בגלל שניכם.‬
‫הם תמיד יבואו, בסופו של דבר.‬
‫טוב,‬
‫אולי הייתה לנו דרך‬ ‫להיות אלה שמתים בכבוד.‬
‫המגים שלי ואני אלה‬ ‫שיודעים את הסודות לאלכימיה מוטגנית.‬
‫טטרה תרצה את הראשים שלנו יותר מכול.‬
‫אם אנחנו נמות,‬
‫לא יוכלו להיות עוד מכשפים.‬
‫תתבצרו במעבדות שלכם.‬
‫אנחנו נתאסף ונשים קץ לכת הקטנה שלה.‬
‫הכלבה לא תראה את השחר.‬
‫אם תמעיט בערכה של טטרה,‬ ‫אתה זה שיראה את הזריחה האחרונה שלו.‬
‫אולי היא תשמע לקול ההיגיון.‬
‫אולי הוא נבלה,‬
‫אבל דגלן צודק.‬
‫זה היה בלתי נמנע.‬
‫למה?‬
‫כי אתם שונים.‬
‫וקל יותר להרוג מאשר להיות סובלני.‬
‫אני רוצה שתתרחקי מפה ככל האפשר.‬
‫יש פה ילדים.‬
‫הם אומנו.‬ ‫-ילדים, וזמיר.‬
‫כפי שאתה היית כשהוא לקח אותך.‬
‫אני אוביל אותם למרתף עד שתנצחו בקרב.‬
‫לשם שינוי‬
‫אני אקבע את מקומי.‬
‫תמיד היו בך יותר מדי אש…‬
‫ויופי.‬
‫בחייך, אני כמעט בת 70.‬
‫גם אני.‬
‫פסגות יפהפיות.‬
‫טהורות מדי למלחמה.‬
‫תסתלקי ותחזרי עם הגופה‬ ‫של האיש שרצחת, מכשפה.‬
‫הוא הוצא להורג בשם אלה‬ ‫שהמפלצות תוצרת בית שלך טבחו בהם.‬
‫לא יהיו עוד כאלה, טטרה.‬
‫זו המילה שלי.‬
‫מכשפים הם מומחים למחירים.‬
‫מה שווי המילה שלך, וזמיר?‬
‫יש דברים‬
‫שהם מעבר למחיר.‬
‫ואתה?‬
‫אתה נותן לי את המילה שלך?‬
‫אני לא נותן לך כלום.‬
‫חוץ מהזדמנות למלא את העמקים‬ ‫של הפסגות היפות שלנו בגופות שלכם.‬
‫אנחנו צבא של מכשפים.‬
‫אתם בני אנוש.‬
‫קיטסו.‬
‫היא התרגזה כששמעה איך הרסתם את המאורה שלה,‬
‫החרבתם את העבודה שלה‬
‫ורצחתם את הבת היחידה שלה.‬
‫מפלצות כדי להילחם במפלצות.‬
‫כמה שונה מקודמייך.‬
‫להתאסף!‬
‫תשמרו על קור רוח, בחורים. אנחנו מסתערים!‬
‫תסלקו את החרבות!‬ ‫-אין לנו זמן להסס.‬
‫תסמוך עליי לשם שינוי, לעזאזל!‬
‫בבקשה!‬
‫מכשפים, תתכוננו!‬
‫עכשיו!‬
‫להירגע.‬
‫אתם מוגנים.‬
‫חייבים למחות את המכשפים מעל פני האדמה,‬
‫ולפזר על כל זכר מהם מלח ומלחת.‬
‫הוא תוקף את ריידריך!‬
‫אני והאחרים נגן על הגשר.‬ ‫תצמצמו את המספר שלהם בחצי בעזרת השער.‬
‫שניכם, תעצרו בעדה!‬
‫אתה יכול לסלוח לי למספיק זמן, בחור צעיר?‬
‫אם היא תחסל את ריידריך, זה הסוף שלנו.‬
‫תמצאו אותה!‬
‫תעצרו בעדה!‬
‫יש פתח בממגורה.‬
‫יוצאים ממנו לדלת האחורית.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫הוא ניסה לברוח!‬
‫רוצו רחוק ככל האפשר.‬
‫כולכם.‬
‫תשחקו את העקבים עד העצם אם תצטרכו.‬
‫אל תעצרו.‬
‫- תפילה בשפת השדונים -‬
‫תורידו את החרבות.‬
‫זה רצח עם, טטרה.‬
‫הם גידלו את המפלצות האלה בגללך.‬ ‫אין פה טוהר.‬
‫רק פחד ושנאה.‬
‫מספיק,‬
‫בבקשה!‬
‫המשרתת הזאת בוגדת בקדוון בשביל המכשפים.‬
‫שתצטרף אליהם.‬
‫טטרה!‬
‫אני יכול לחסל את האנשים שלך‬ ‫לפני שהם יספיקו להזיז את החרבות.‬
‫משאלת לב.‬
‫אתה מתכוון ליהנות מהיום‬ ‫או שאתה עדיין בהלם‬
‫מעוד לילה נועז של קטילת מפלצות?‬
‫סלחי לי שאני רוצה להיות‬ ‫יותר מאשר נוכל חסר חינוך.‬
‫אבל תראה אותך.‬
‫אתה מכשף.‬
‫אתה עשיר!‬
‫לא יחסר לנו דבר,‬
‫ואתה תדאג לי, וזמיר.‬
‫ממש כמו שאמרת.‬
‫נאמן למילתך.‬
‫תסתכלי עליי!‬
‫בית ליד האגם.‬
‫יין. אוכל.‬
‫תדמיין את ימות המטבעות שנשכשך בהם.‬
‫מעולם לא רצית את זה! תמיד שמחת בחלקך.‬
‫לא!‬
‫ארבעים טון של דם כבשים?‬
‫המיילדת המסכנה!‬
‫תספר להם על הפעם ההיא‬ ‫שרימית את הכהן הרדניאני.‬
‫גרמת לו לחשוב שהוא מקולל!‬
‫כמה הוצאת מהטיפש ההוא?‬ ‫-אתה לא יכול להיות פה. איבדנו אותך.‬
‫על מה אתה מקשקש?‬
‫תעירו את המוזג,‬ ‫תרוקנו את החביות, כולם לשתות!‬
‫לא נחסוך אף מטבע.‬
‫כן!‬
‫מספיק!‬
‫כולכם!‬
‫תפסיקו לצחקק!‬
‫וזמיר, בוא תסתכל.‬
‫תגיד בכנות.‬
‫אל תעמוד סתם ככה.‬
‫תגיד את זה.‬
‫אתה שונא את זה, נכון?‬
‫אני…‬
‫רק תהיתי אם עשית צדק עם היופי שלי.‬
‫האלים.‬
‫הפחדת אותי.‬
‫איזה מבט. כל כך מדוכדך ו…‬
‫זה מושלם, אליאנה.‬
‫ללא פגם.‬
‫אל תשתהה. אני צמאה.‬
‫אימא! תגידי לבויאן שיפסיק!‬
‫הוא ברח עם חמש האבנים שלי!‬
‫מה קרה, אבא?‬
‫אתה עושה את הפרצוף העצוב.‬
‫לא.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫מספיק עם משחקי המוחות, קיטסו.‬ ‫די עם הפנטזיות.‬
‫אבל נשבעת שתדאג לי, לא?‬
‫שתגן עליי.‬
‫את לא אמיתית.‬
‫האמת היא לא אשליה.‬
‫אי אפשר לברוח מזה.‬
‫תתרחקי ממני!‬
‫אתה השארת אותי פה, יקירי.‬
‫תקועה עם תקוות וחלומות נטושים.‬
‫ועכשיו אתה מנסה לעזוב אותי שוב.‬
‫רק שהפעם‬
‫אני לא מוכנה להיקבר בשמלות‬ ‫וחצרות מלכות ותארים.‬
‫אני אהיה כמוך.‬
‫אבודה ובודדה.‬
‫לא אהובה!‬
‫לא, איליאנה. אני אוהב אותך.‬
‫הכסף הוא המאהבת האמיתית שלך.‬
‫תוכל להשיג יותר ממנה בחוץ, מה?‬
‫תפסיקי.‬
‫נוכל להיות מה שאנחנו מדמיינים כאן, וזמיר.‬
‫נוכל להיות עשירים.‬
‫יחד.‬
‫כאן הזמן הוא כלום.‬
‫בחוץ אני יכול להציל אותה.‬
‫זה שווה יותר.‬
‫עכשיו צאי לי מהראש.‬
‫אני יודע שלא ביקשת את זה.‬
‫היית רק ילד.‬
‫איך יכולת לדעת?‬
‫וזמיר!‬
‫אל תתקרבי!‬
‫את תוקפת אותי בקסמים?‬
‫לא…‬
‫לא!‬
‫וזמיר.‬
‫זה…‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫לא ידעתי הרבה על מכשפים כשהייתי צעירה.‬
‫לא ידעתי שאתם מריחים ושומעים טוב יותר.‬
‫לא ידעתי שהמכשף חש שאני בארון,‬
‫רועדת, בקושי נושמת,‬
‫מסתכלת עליו נועץ את החרב שלו באימא שלי.‬
‫הקוסמת הטיפשונת שהרגיזה כהן פתי.‬
‫מפלצות כדי להרוג מפלצות.‬
‫כן…‬
‫אז…‬
‫קח אותה ולך.‬
‫סוון?‬
‫האחרים?‬
‫מתים.‬
‫כל הבנים שלי.‬
‫חוץ ממך.‬
‫הילדים…‬
‫ברחו.‬
‫תשמרי כוחות.‬
‫הם הבנים שלך עכשיו, בחור צעיר.‬
‫תהפוך אותם למכשפים.‬
‫תהפוך אותם‬
‫למשהו טוב יותר.‬
‫לאנשים טובים יותר.‬
‫היא לא ביקשה את זה.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫יפהפה.‬
‫זה לא נראה אמיתי.‬
‫אנחנו יודעים בכלל לאן אנחנו הולכים?‬
‫זו הפעם האחרונה שאני מרשה למישהו מכם להסס.‬
‫תחליטו.‬
‫אבל הם שונאים אותנו.‬
‫תמיד תהיה עוד מפלצת,‬
‫גראלט.‬
‫- מבוסס על סדרת ספרי "המכשף"‬ ‫מאת אנדז'יי ספקובסקי -‬
‫"היה היה לורד‬
‫ביער אפל‬
‫שענד‬
‫צמיד כסף מוזר‬
‫על‬
‫ידו‬
‫כי גם השודד‬
‫פחד‬
‫ממפלצות"‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬