Downloaded from YTS.MX
En original-animefilm från Netflix
Official YIFY movies site: YTS.MX
En lord färdades
I mörkan skog
Med ett märkligt silverband
Runtom sin hand
Bandet var förtrollat med stjärnmalm
Höll alla monster borta
Borta
I den stilla kväll
Bland dessa träd
Dräpte en bandit lorden
Och stal hans band
Från den dödes hand
Ty banditen räddes ock
Monster
Sugo, håll ögon och öron öppna!
Flickorna blir rädda.
De hade inte varit rädda om du inte hade kört vilse.
Jag menar det, pappa. Du växte upp i Kaedwen.
Kungen måste ha grävt nya vägar.
Är det sant? Dödar banditer oskyldiga längs den här vägen?
Stumpan…
Det finns inga banditer.
Nej!
Systrar!
En häxkarl.
Tjusig stil.
Du måste göra succé på druidfestivalerna.
Din sort ses sällan i de här trakterna.
Jag förstår.
Du är en nydanare och paraderar senaste modet.
Din trendsetter. Mycket djärvt.
Hoppsan. Folk borde lära känna varann bättre.
Konversera. Lite förspel.
Särskilt om man tänker döda den andra.
Fast ni bysar pratar ju inte, det faller på det.
Skogsluffare eller dödlig, flaxande svärm.
Nu väljer vi en stil och behåller den.
Dödlig, flaxande svärm alltså.
Stick. Den är inte död.
-Döda den, då. Du är ju häxkarl. -Det finns olika sätt att döda bysar på.
Halshugga dem, offra några av de ludna keldjuren.
Vissa gamla dryad-formler kan funka.
Vilken väljer du…
Garean bhaedh aip me vhoelynath.
Sa du inte att de inte pratar?
Garean bhaedh aip me vhoelynath.
Det gör de inte.
Vänta! Jag är av adligt blod. Du kan inte lämna mig här.
Vad ska jag göra?
Häxkarlen sa: "Använd ditt ledsna ansikte,
så kanske nån förbipasserande erbjuder dig skjuts."
Dina systrar, då?
Han sa åt mig att använda mitt ledsna ansikte på byfogden också.
Då skulle han undvara några män som kunde hämta kropparna.
Torra ögon, barn.
Jag ordnar så din far och dina systrar återförs till dig och blir begravda.
Sugos far var en uppskattad Rådsmedlem och en lojal undersåte till kungen.
Mina studenter och jag lämnar in vår petition på nytt.
Erövra häxkarlarnas hem, Kaer Morhen,
och landsförvisa dess invånare för brott mot folket i Kaedwen.
Enligt pojkens berättelse, ers höghet,
dräpte häxkarlen bysen som spred skräck i våra skogar.
Lady Zerbst, sen när stryker bysar runt Kaedwen,
och dessutom med sån illvilja?
Du antyder att häxkarlarna har iscensatt de här skogsattackerna.
Så skandalöst, fru Gilcrest.
Antalet monsterarter har minskat tack vare dem.
De behöver pengar.
Vissa har blivit legosoldater, andra kriminella.
En dödade en otrogen make mot belöning.
Har du några bevis för din konspiration?
Eller ska vi lita på din magiska intuition?
De är såna av naturen, milady.
Häxkarlar föds ur mörk trollkonst.
De driver runt i vårt land, utser sig själva till ondskejägare
och lurar godtrogna på slantar.
Ärliga, simpla bönder som skyller all olycka på förbannelser och monster.
Magiker skapar häxkarlarna.
Så utgå från att det är vår plikt att hålla hinken och städa upp deras skit.
Jag håller med lady Zerbst här.
Häxkarlarna stannar i Kaer Morhen.
Åtminstone tills det finns bevis
som stöder din teori.
När en häxkarl orsakar smärta upplever han extas.
Varelsen talade ellylon.
En utdöd alvdialekt förknippad med mörkare tider.
Få minns den. Ännu färre vågar tala den.
Men hur en byse kan tala den eller vara rädd för nån håla…
Jag sa inget om rädd.
Visst talar du ellylon, Filavandrel?
Ni häxkarlar är desperata efter pengar.
Hoppas på alvhjälp i er jakt på uppdrag.
Såna här nöjen är inte gratis.
-Vad sa bysen? -"Akta dig för mina dödas håla."
Saker man inte vill höra i badet.
Märkte du nåt annat ovanligt?
Det fanns en energi i skogen. Nåt slags magi, kanske.
Den kontrollerade, förtrollade, bysen.
Vad är det för min?
De senaste fyra somrarna har flickor försvunnit ur våra led.
Herregud, nej. Bespara mig all alvdramatik.
Den första antog vi gav sig av efter den senaste utrensningen.
-Men försvinnandena fortsätter. -Tragiskt. Jag menar det, mycket hemskt.
En av de första som försvann var en ung magiker, Kitsu.
Hon talade ellylon. Vi måste återvända till skogen.
Jag är monsterjägare, inte alvstrypare,
inte ens om de är mordiska, men lycka till.
En väntjänst, då?
Vänner och tjänster betalar inga räkningar. Tvärtom.
Du saknar all skam.
Jag har ett rykte och en god uppfattning om min talangs värde.
Ursäkta att jag försöker rädda dig från en bortkastad vinter på Kaer Morhen.
Bortkastad? Tja, man dricker, äter, sover. Allt gratis.
Och lär upp ännu ett girigt gäng unga häxkarlar.
Det får mina kollegor sköta.
Tänk om ni häxkarlar arbetade för mer än spänning och pengar.
Tänk om ni alver svingade era svärd lika väl som ni kastar skuld.
-Snälla! -Hjälp dem!
Vesemir! Kom hit!
De måste bort!
Nu gnager de. Nej!
Slickar. De slickar.
Tungor!
-Nej! -Vesemir!
Nej!
-Dubbelknutar, sa jag. -Det gjorde jag, far. Som du visade mig.
Vi ser om pojken lyckas hämta en våt trasa.
En sämre man skulle sälja din pojk till en annan familj.
Ja, sir.
Min son är i alla fall ett mått på er generositet.
Far till marknaden. Vi behöver lugnande eukalyptus åt damen.
-Nej! -Försök att inte sjabbla.
Snälla, sluta! Få det att sluta! Nej!
Sluta skruva på dig.
Stackars Illyana. Jag behövde inte ens kasta på henne.
Dåre! Du kunde ha dödat mig.
-Här för att störa? -Lorden sa att jag måste se efter dig.
Han verkade rätt arg.
Vi slavar dagarna i ända, blir utskällda,
och de enda pengarna vi får får vi när vi hämtar saker åt dem.
Var glad att du har tak över huvudet och magen inte är tom.
Knappt nåt tak, knappt inte tom. Bara så att vi fortsätter andas.
Som du vill. Där har du världen.
Vad skulle du köpa om du hade all världens pengar?
Jag skulle lämna byn och ta mig till Kontinenten.
-Äventyr? -Självklart.
-Ära? -Åh, ja.
Flickor?
Jag skulle köpa ett vackert sjöhus.
Min stilige make och jag skulle ha picknick och dricka vin vid sjön
medan våra barn spelade spel i närheten.
Vet du vad vi borde göra?
-Vi borde köpa honungskaka för slantarna. -Hur ska frun då få sina örter?
Stanna! Tjuv!
Hörru!
Hitåt!
Stoppa honom!
Stolle.
Spara lite åt mig.
Ser du? Det fungerade.
Jag visste det.
I Nilfgaard skulle de skära av era tjyvnävar direkt.
Och tvinga er bära dem runt halsen i veckor.
Smart knep.
Märkligt byte. Vem är sjuk?
Var får en flicka sån stake från i en gränd med en man som jag?
Jag snor från stinkande fegisar som försöker trakassera unga damer.
Vem är du?
En god medmänniska vars välmenande öron har hört om en lokal dam
förlorad till vansinne och feber och som ser fasor som inte finns.
Eukalyptusen lindrar säkert plågan, men ett svärd skulle döda den.
Jag heter Deglan och ni ska föra mig till er adelsdam.
Annars går jag tillbaka till marknaden med er två pinor.
En demon plågar den här kvinnan. En mara.
De knäcker en med vanföreställningar och när sig på ens galenskap.
Meteoritmalm stör demonens trollkraft så att den kan avlägsnas.
Ut. Nu. Allihop.
Jag vill stanna.
Er pojk har väl sett ett monster eller två i sina dar?
Jag uttalar trollformeln. Du får fånga rackaren.
Men jag trodde att häxkarlar dräpte monster.
För att kunna dräpa en best måste man först förstå den.
Studera den. Hitta dess svaghet.
Jag vill ha kräket livs levande.
Om möjligt.
[Viskar på gamla språket]
Lugn, unge man.
Och han ville stanna!
Släpp aldrig in dem i ditt huvud.
Bättre död än fri.
Det kommer alltid nya monster.
Vesemir.
Hämta varmt vatten.
Mitt huvud… Mitt huvud gör galet ont.
Trevlig vikt, inte sant?
Hur mycket tror du uppdraget kostade din knöl till herre?
Rädsla och okunskap är bra för affärerna.
För din hjälp, unge man.
Ta mig med dig.
Inte många pojkar vill bli häxkarlar.
Ännu färre vill hämta sängbäcken och vatten hela livet.
Och flickan?
Din blåögda tös?
Du tvekade med maran också.
Häxkarlar tvekar aldrig.
-Sluta. -Tänker du ha roligt i dag?
Eller är du fortfarande skakad av din djärva monsterdräparnatt?
Det var första gången för dig.
Ursäkta att jag vill kunna nåt mer än att tjäna.
Jag ser det framför mig nu.
Du klädd i stridsrustning, med stål- och silversvärd,
räddande Kontinenten från mörksuggor, gastar och galna trollkarlar.
Ondskan skulle darra.
-Stilig rustning för övrigt. -Tänk dig den som du vill.
Såna som vi kan bara överleva genom att drömma att vi är nåt annat.
Vem vet? Kanske en dag blir jag en prinsessa som styr över snön.
-Jag skämtade bara. -Tycker du att våra öden är lustiga?
Varför ska jag vara foglig och pank som min far? Eller du som din mor?
-Vad har gjort dig så fånig? -Du kan inte förstå.
Där ute är vi inget.
Mindre än inget.
Här på godset har vi åtminstone en plats.
Och om jag kunde ta hand om dig? Pengarna häxkarlen tjänade i går…
Du skulle ha sett dem.
Jag skulle ge dig ditt sjöhus, allt ditt vin.
Vad som helst och allting. Ditt.
Ska jag byta min skuld till en herre jag avskyr
mot en skuld till en jag älskar?
Vänta! Stanna!
Stanna själv.
Lord Vesemir, min nya bästa vän.
-Jag stötte på en byse på vägen hit. -Vi hörde det.
Själv har jag knappt tjänat nog i år för en natt med slapptaskad manshora.
Dina sorger knäcker mig, Luka.
Sen har vi Sven här som kommer med nya rekryter.
Illa nog att vi gör oss mer överflödiga för varje monster vi dödar.
Nu blir det ännu fler av oss.
Inte mitt fel att folk har mer ungar än pengar.
Dessutom, en manshora kort?
Ta dig i röven!
Är du inte "kort" överallt?
Grabbar, monstren kommer att knulla sig genom vintern.
I vår har vi uppdrag härifrån till Nazair.
Tills dess gaskar vi upp oss, dricker upp,
medan ni två koncentrerar er på att föra in ungarna i häxkarlsvärlden.
"Häxkarlar är uslingar utan dygd.
Djävulska varelser enbart lämpade för att döda.
De har ingen plats bland hederliga män."
Kära nån. Var hittar du sånt här skräp?
Några av pojkarna hittade dem uppsatta i städerna på vägen hem.
"Tetra Gilcrest", hon låter som en botaniker.
En purist.
Yrar om hur hon är ättling till den första mänskliga magikern.
Hade det gjort ont att begrava systrarna?
Du ger kräk som Gilcrest vatten på sin kvarn.
Det är en lindormstand, inte en basilisktand.
-Jag mixar och matchar som jag vill. -Hör på.
-Du vet hur jag är med barn. -Släpp det, unge man.
-Du ska lära rekryterna fäktas. -Straffas jag för nåt?
Jag har 24 häxkarlar färre den här vintern.
Mesarna hittade arbete i annat mer lukrativt nonsens.
Så vi får alla bära mer börda.
En underbar vinter med övergivna små tragedier. Härligt.
Men den här bysen.
Säg att det slagit dig att den var förtrollad.
-Jag är ingen dummer. -En trollkärring hade klarat det.
En högre vampyr, definitivt.
Eller så är det en art av bysar.
Eller bara alver som vädrar sin vanliga, lortiga offerkofta.
Synd.
Lite nya odjur vore bra för affärerna.
Varför skötte inte häxkarlen det här?
-Lögner och konspirationer. -Se inte på ansiktena.
Jag har hört att bysen dödades.
En fläkt basiliskandedräkt kunde fälla tio starka män.
Hittade du varelsens kropp?
En häxkarl behöver bevis för att hämta sina pengar.
Och ändå…
Hjälp mig att få kungen att skicka ett sändebud till Kaer Morhen
för att utreda saken.
Dina akolyter har spelat på folks rädsla.
Ett sändebud vore att peka ut häxkarlarna, oavsett vad sanningen är.
Vet du hur häxkarlar skapas?
Fasorna deras rekryter utsätts för?
Pojkar jämngamla med dina föräldralösa barn.
Din döde make hade förstått det här.
Jag var en ivrig beundrare av lord Zerbst.
Han hade ett öppet sinne. Han var framåtsträvande.
Han gifte sig ju med dig.
Akta dig, Tetra. Eller var tyst.
Kaedwens lagar ger en änka makens plats vid hovet.
Lagen säger inget om att utplåna det hon en gång var.
Vilken tur, milady, att så få har krävt sin rätt.
Vi har inte fått mat på flera dar. Vi får ingen sömn, kan knappt stå upp.
Och nu ska vi leka med svärd?
Jag vill inte vara här mer än du.
Jag dristar mig till att gissa. Ni tror att bättre öden väntar där ute.
Men där ute har ni inget.
Här inne erbjuder vi styrka.
Syfte.
Respekt.
Chansen att överleva fasorna som väntar där ute.
Vill ni inte ha det, är det här…
…bortkastat på er.
"Vill ni inte ha det, är det här bortkastat på er."
Fårskallen snackar skit.
Mäster Deglan rustar oss för vägarna sen. Bättre lida här än där ute.
Det är iskallt i kväll.
Knip igen, och få den sömn du kan.
Strunta i Tomas. Överraskningens lag.
Visste inte att han var häxkarlarnas förrän en dök upp.
Överraskningens lag?
Fint ord för när man inte kan betala en häxkarl. Ge dem din unge.
Såldes du eller är du frivillig?
Mina föräldrar dumpade mig här. Som de flesta.
Vem är frivilligt i den här svinstian?
Var inte så rädd.
-De tänker förgifta oss. -Vilka?
Det finns magiker här. Gamla.
För att göra häxkarlar… De dödar oss.
Sen hämtar de tillbaka oss, men då är vi inte normala.
-De kallar det… -Gräsprovet, jag vet.
Jag blir också rädd.
Då tänker jag: "Snart är jag ute på vägarna,
starkare än de flesta och med allt man kan önska.
Och aldrig mer rädd."
Du kommer ut ur provet bättre än normal.
Det lovar jag.
-Vad i… -Det är Vesemir!
Vad hände? Var är vi?
Tyst. Farsgubben brukade prata om det här stället.
Röda träsket. Det är förbannat.
Det vimlar av onda andar och bestar i det.
Gripar.
Det här är en prövning. Som allt annat.
Ute på vägarna är en häxkarls första instinkt att överleva.
Det handlar om hjärnan, inte svärden. Vi följer månen tills vi är ute.
Finns det monster nära kommer era medaljonger…
Vålnader!
Behåll lugnet! Håll ihop!
Hitåt.
Ibland förnimmer medaljongerna bestiariet.
-Särskilt om det är fullt. -Du är en av dem.
Magikerna Tomas nämnde som skapar häxkarlar.
Du ser inte uråldrig ut.
Magiker åldras ganska långsamt. Häxkarlar också.
Det ger oss båda många årtionden att polera våra färdigheter.
Prövningarna är bara en del av mina plikter.
Var inte rädd.
Det är bara en sidoeffekt av dess hybridgener.
En krallach.
Jag har urskiljt tre olika arter i det här exemplarets uppbyggnad.
En otäck liten korsning.
Mäster Deglan sa att monster inte kan para sig med andra arter.
Sant, men de kan framställas.
Föreställ dig en armé av bestar skapad för att utplåna alverna och de gamla raserna,
för att trygga land och föda.
Men alkemin var osofistikerad.
De flesta korsningarna dog direkt.
Skapade magikerna först monster och sen häxkarlar för att döda dem?
Och nu vaktar mina magiker och jag hemligheterna
bakom denna mutagena alkemi för att hindra ytterligare missbruk.
-Jag heter Reidrich förresten. -Är du korkad, Reidrich?
En häxkarl förtjänar att förstå sin plats i historien.
En ryttare kom när du slickade dina sår. Med ett brev åt dig.
Visste du att Tomas och de andra skulle dö i träsket?
Det är ett lotteri, unge man.
Hur många överlever prövningarna?
Det beror på. Hur många är häxkarlar?
Brevet ligger vid sängen. Läs det innan jag bränner det.
"Vesemir,
Dina tankar är nog på annat håll. Jag fattar mig kort.
Din far är död.
Kaedwen intog vår by. Han dödades när han hjälpte lordparet fly.
De dräptes också båda två.
Återvänd inte hem, Vesemir.
Om det nånsin varit det för dig.
Jag hoppas att du funnit värme och tröst i denna sköra värld,
och att världen är god mot dig, men framför allt rättvis.
En adelsfamilj från Kaedwen har gjort anspråk på mig.
De är snällare herrar.
De låter mig måla och lär mig både att läsa och att skriva ord.
Jag äter bra och är tillfreds.
Det återstod inte mycket att sakna av vår brända stad.
Våra snöbollskrig och desserter i gränder
är tunga minnen jag nu kan glatt lägga till vila.
Finn din pånyttfödelse, Vesemir.
Fri från gamla bördor och plågor.
Och ja,
du är fri från mig.
Det är bäst så.
Lev och älska väl.
Illyana."
EFTERLYST DÖD ELLER LEVANDE
Då så.
Vem vill rida till en lugn och skön plats och bli dyngfull?
-Vi stannar och ser vem som överlever. -Det kan ta flera dar.
Det blir Eskel, Lambert och kanske Remus.
-Kan vi ta oss en riktig bläcka nu? -Låt dem tjura.
Vi dricker.
Jordemodern svimmade nästan när jag ville hämta betalningen.
Jag såg fasansfull ut, röd och kletig, men vet ni,
jobbet är sånt.
-Och mylingen? Botades hon? -Ja, självfallet.
Vi behöver mer före nästa historia.
Jordemodern borde ha lejt en bättre räddare.
En man av dygd och heder. En riktig man.
Ingen mutant.
Undervisas riddare i myling-förbannelser nu?
Var klämmer de in det? Mellan nigningar och tornerspel?
Alla är här för att ta sig ett glas och roa sig fredligt.
Kommer "din sort"-talet nu?
Du skrämmer folket här.
Precis som du skrämde jordemodern du lurade.
Det är bäst att ni ger er av. Nu genast.
Jag har sett riddare försöka göra vårt jobb.
Röja undan monster.
Ni är avskräckande exempel, allihop.
Särskilt de gulliga.
Häxorna måste ställas inför rätta och avrättas. Utan frågor.
Dumma mig.
Jag som trodde att rättegångar byggde på frågor.
De dödade två av era vakter, ers höghet. Tillåter ni det?
Sire, barmannen hävdar att era riddare inledde bråket.
Häxkarlarna försvarade sig.
Folkets tilltro till monarkin vacklar på grund av skogsattackerna.
Nu får de höra att kronan lät två monster spilla riddarblod.
Ska vi starta krig mot häxkarlarna?
För att uppfylla ditt mål om att de ska rädas?
De kan konsten att döda. Där är vi eniga.
En sån strid skulle färga Kaedwen rött.
Rådet bör komma ihåg att ladyn har en hedersplats här.
-Det är likväl min plats. -Vunnen med din kropp.
Inte genom blod eller titel.
Vid gudarna, tysta!
Mina riddare får döda er båda för att skona mina öron.
Tetra har faktiskt rätt, sire.
Era undersåtar väntar sig handling.
Vad sägs om att slå till på två fronter med ett drag?
Rensa skogarna och undvika krig med häxkarlarna på samma gång?
Vakt?
Ja?
-Hör du det där? Som ett plingande ljud. -Hörru!
Tigger du om stryk, mutant?
Jag nöjer mig med nåt att pissa i och halvhyfsat bröd, tack.
Lite väl generöst, men…
Den där behöver du inte dela.
Inte som när vi var unga.
Jag visste att häxkarlar åldrades annorlunda, men se på dig!
Illyana!
Du föreställde dig nog mig som en slavande, gammal ungmö.
-Om du tänkte på mig alls. -Du… Ditt brev.
-Du hade sålts till ett nytt herresäte. -Ja. Familjen Zerbst i Kaedwen.
Paret var vänligt, men deras son var särskilt fäst vid mig,
min rang till trots.
Så länge sen. Fick du ditt sjöhus?
Sjöhus? Kära nån, huset vid sjön.
Ingen sjö, nej.
Men ett fint hem.
Gjorde om det till ett barnhem när min make dog.
Vi fick barn också. Döttrar. Rena fasorna, alla tre.
En gjorde mig nyss till mormor mot min vilja.
Men de är envisa små retstickor. De påminner mig ofta om dig.
Vid gudarna. Jag babblar på.
-Du är uttråkad. -Nej, ingen fara. Det går bra.
Det här var oväntat, ja. Lite nytt än. Men också underbart.
Du har levt ett så rikt…
Du vill döda min redan döde make och bränna barnhemmet till aska.
Jag skulle inte uttrycka det så.
Lord Zerbst var god mot mig.
Absolut inte perfekt, men…
Han var en person man saknar djupt när de går bort.
Men berättelserna jag har hört om dig.
En äventyrare till häxkarl att leja.
"Slaktaren Vesemir, tillgänglig bara för de hemskaste varelserna."
Det var inte så länge sen du fyllde mitt huvud med såna idéer.
Dina år är verkligen annorlunda.
Vad är tid?
Allt.
Kungen är villig att ge dig och din vän amnesti för era brott.
Kom ihåg att jag har övertagit plikterna
som var min döde makes, lord Zerbst, rådgivare åt tronen.
Allt har ett pris.
Döda det som mördar vårt folk i skogarna utanför Ard Carraigh.
Och min kollega, Luka?
-Han får min omvårdnad. -Rimliga villkor.
Du får med dig ett förkläde.
Det där, nja… Det blir ett problem.
Vägarna är farliga och ni är en dam, milady.
Dessutom får inte en adelsperson som du själv
ses driva runt med en mutant som jag.
Då lär det glädja dig att höra att jag inte är ditt förkläde.
Jag vägrar leka guide eller sjukvårdare åt dig, häxa.
Jag struntar i dina anfäder.
Du har mitt ord.
Jag ska döda besten. För din skull, Illyana.
Det är kanske inget monster.
Bysen som dödade er man Carlisle var förhäxad.
Av en alv. "Varför en alv?" Jag är glad att du frågade.
En annan mycket gammal alv, som ser mycket ung ut,
bad mig hjälpa honom hitta en grupp försvunna flickor.
Poängen är att häxkarlsarbete är affärer.
Man måste vårda sitt märke.
Den som är känd för att smälla nymfer och hjälpa alver får inga stora jobb.
Förbjöd inte de höga magikerna eldmagi?
Bara för att ytterst få magiker har förmågan att kontrollera flammorna.
Du är speciell med andra ord.
Jag verkar nog fånig i dina ögon. Men kaoset, det är…
Inga ord kan beskriva det.
Häxkarlar är också förbundna med kaoset.
Fast ert band är korrumperat och nedbrytande.
Och mindre dömande.
Det finns en historia om en häxkarl som hjälpte en sjuk präst.
Monsterdräparen trodde att sjukdomen var en förbannelse
som kunde lyftas om den som uttalat den dödades.
Prästen pekade ut en lokal trollkvinna, en dum flicka som alltid vållade problem.
Häxkarlen dödade henne och betalades med ädelstenar och smycken.
-Prästen blev uppenbarligen bättre. -Ja.
Men några dar senare
fann han en vacker ädelsten bland sin kocks ägodelar,
identisk med en den listiga häxkarlen hade fått.
Han fick kocken att förgifta prästen mot en del av belöningen.
-Smart. Om bara jag hade kommit på det. -Som jag sa, korrumperat.
-Härligt. Du har lett oss i en cirkel. -Nej.
Jag kan den här skogen.
Liksom lord Carlisle.
På Aretuza använde vi magi för att skapa trevliga illusioner runt otrevlig mat.
Maten blev godare, men illusionens eftersmak?
Bitter.
Kaoset renar våra hjärtan och sinnen. Låter våra ögon se rätt och sant.
Lyfter slöjan som sveper in våra sinnen.
Den illusionen var oklanderlig.
Kraften för att upprätthålla en sån konst…
Kan även förhäxa en byse.
Garean bhaedh aip me vhoelynath.
-Kitsu? -En vän?
Vän till en vän.
Garean bhaedh aip me vhoelynath.
Ja, jag behöver veta var din håla finns för att undvika den,
särskilt som du dödar folk för att skydda den.
Häxkarl.
Den arten av basilisk har jag aldrig förr sett.
-Ännu en illusion? -Det vet vi snart nog.
Jag vet. Hon har den effekten på alla. Men ändå, uppför dig.
Nej!
-Den var äkta. -Jag kan ha underskattat dig en aning.
En aning.
Kitsu, det här måste inte eskalera.
Häxkarl!
Hon har onaturliga illusionskrafter.
Det första monstret jag såg var en mara.
Fick en kvinna att se mardrömmar som inte fanns. Illusioner.
-Kitsu är en alv. -Varför luktar hon då som en mara?
En alvskola.
De skickade hit sina unga under högsommaren.
Innan den gjordes om till garnison under er senaste utrensningsturné.
Inga blodspår.
Men jag känner hennes lukt.
Ja. Hon har varit här.
Före vår strid.
Häxkarl.
Jag har ett namn.
Vad har de utsatts för?
De är allihop alver. Flickor.
Här borta. Hjälp.
För guds skull. Inte en tjänst till.
Vem är det?
Vännen jag nämnde.
Han sökte efter flickorna.
Några kunde ha räddats om du brytt dig mindre om pengar och hjälpt mig.
-Kitsu har kidnappat dem. -Ja, och experimenterat på flickorna.
Hon använder nån märklig alkemi för att omvandla dem.
-Omvandla dem till vad? -Det hon själv har blivit.
Jag fann henne och försökte stoppa henne, men Kitsus kraft…
Lät hon dig bara leva?
Jag förstår om det är ett obekant koncept för din sort.
Om Kitsu försökte mutera flickorna med magi, vem muterade då henne?
Hennes gener har sammanfogats med gener från en mara.
Det förklarar hennes onaturliga krafter. Hon är en korsning.
-Hur är nåt sånt möjligt? -På samma sätt som han skapades.
Mutagen alkemi.
Bara Kaer Morhens magiker vet dess hemligheterna.
-Ni ligger bakom det här. -Dumheter.
Räckte det inte att jaga monster för pengar?
Skapar ni dem också nu?
Visst har häxkarlarna det kärvt, men…
Synd.
Lite nya bestar vore bra för affärerna.
Fler monster, mer arbete, mer pengar.
-Ännu ett slugt bedrägeri. -Jag svär, Fil. Jag visste…
Ännu en ohygglighet.
Hon är fortfarande en alv.
Du har sett vad de kan göra.
Fil, om flickan har ens hälften av Kitsus kraft, är hon farlig.
Säger inte häxan samma sak om dig?
Jag för hem henne till mitt folk. Hon får växa upp som alv.
Behjärtansvärt.
Med det dröjer säkert inte länge innan ni skickar henne på oss.
Du vann.
Ni besegrade oss. Bevilja oss åtminstone förödmjukelsen
av att samla in det som återstår av vår sort, mutanter eller ej.
Som en väntjänst.
Ta barnet och gå. Nu.
Det var ett allvarligt misstag.
-Om flickan skadar en enda själ, Fil… -Då dödar jag henne.
I tysthet välkomnas du och ditt svärd.
Jag borde ha erbjudit pengar. Då hade du ordnat saken.
Det var inte en fråga om priset.
Jaså? Har häxkarlen hittat sin moral.
Tror du att du är ren, Tetra? Fläckfri?
Titta ut. Det är din moral.
Förruttnelse och ruiner som stinker av hat.
Ta hand om den byken så sköter jag min.
Inget gott kan komma ur det här.
Rädsla och okunskap är bra för affärerna.
Det sa Deglan första gången vi möttes. Och se nu.
Jag måste veta säkert.
Jag hade velat be dig fly med mig.
Jag vet vad du måste göra.
Och jag tänker inte låta dig känna som om du övergivit mig igen.
Jag försökte stoppa honom.
Men häxkarlar tvekar aldrig.
Fru Gilcrest har vittnat.
Den där föder upp vidunder,
sprider skräck i mitt kungarike och svindlar folket.
Vad fan pratar du om?
Sire, inte alla häxkarlar kände till korsningarna.
Lady Zerbst, du är levande bevis för faran med att lita på tjänstefolk.
Ers höghet…
Om det behagar er, får jag fråga var fru Gilcrest är nu?
Monstren höll på att utrotas. Jag måste skydda vårt sätt att leva.
Tänk på pengarna du kan tjäna, unge man.
-Kalla mig inte det. -Behärska tacksamheten, pojk.
Du kom till mig. Jag kunde ha skickat tillbaka dig till pottorna.
Du visste precis vad du gjorde när du slängde åt mig mynten.
Du visste att jag skulle komma.
Vi ska döda såna här varelser, inte skapa dem.
Jag gråter inte för att jag gjorde det nödvändiga.
-Jag sa ju det. -En häxkarl tvekar aldrig.
Jag vet. Men alven, då?
Gav du Kitsu nåt val innan du muterade henne?
Nej, jag trodde att vi dödat henne. Mutation var instabil, för kraftull.
Men hennes död var visst en av hennes listiga illusioner.
Allt det här för att fylla fickorna.
Du har alltid tänkt för mycket på guldet i din hand.
Du såg aldrig de som betalade dig, deras ögon. Vi skrämmer dem.
Enda skälet till att människor inte jagar oss
är att vi håller ännu värre odjur borta.
Människor dör fort, så de ägnar sina liv åt rädsla och hat.
Fråga dvärgarna eller din alvvän.
Människor kommer alltid att behöva monster.
-Liksom vi. -Vi var alla föräldralösa.
Vi vände oss alltid till dig för beskydd.
Du måste bränna det till aska.
Annars gör jag det.
-Jag vill inte slåss mot dig. -Vi måste skydda oss själva.
Måste skydda dig!
Om ni två behagar att sluta försöka döda varann
har vi en besökare.
Hon kommer.
Död åt alla häxkarlar!
Tetra försatt ingen tid. Ryktet spreds fort.
Inte bara om korsningarna, men även att häxkarlar skyddar alver.
Och Luka?m
-Det här står ni två för. -De hade kommit förr eller senare.
Det fanns kanske ett sätt för oss att dö som de bättre männen.
Bara mina magiker och jag känner till hemligheterna bakom mutagen alkemi.
Tetra är främst ute efter våra huvuden.
Om vi dör, blir det inga fler häxkarlar.
Lås in er i era labb.
Resten av oss gör slut på hennes lilla kult.
Slynan lever inte till gryningen.
Underskatta Tetra och du har sett din sista soluppgång.
Hon lyssnar kanske till förnuft.
Han må vara ett svin, men Deglan har rätt.
Det var oundvikligt.
-Varför? -Ni är annorlunda.
Det är lättare att döda än att tolerera.
-Du ska så långt härifrån som möjligt. -Det finns barn här.
-De har tränats för sånt här. -Barn, Vesemir.
Som du var när han tog dig.
Jag för dem till källaren tills striden är vunnen.
För en gångs skull bestämmer jag min plats.
Du har alltid haft för mycket glöd. Och skönhet.
Snälla du, jag är nästan 70.
Jag också.
Vackra toppar. För rena för krig.
Ge dig av och återvänd med mannen du mördades kropp, häxa.
Han avrättades i era hemmagjorda bestars offers namn.
Det blir inga fler, Tetra. Du har mitt ord på det.
Häxkarlar är experter på prissättning.
Vad är ditt ord värt, Vesemir?
Vissa saker
är ovärderliga.
Du, då?
Får jag ditt ord på det?
Du får inget av mig.
Förutom en chans att fylla dalarna mellan våra vackra toppar med era lik.
Vi har en armé med häxkarlar. Ni är människor.
Kitsu.
Hon blev arg när hon hörde att ni tömde hennes håla,
förstörde hennes verk och mördade flickan, hennes enda barn.
Du bekämpar monster med monster. Så olikt dina föregångare.
Samla er!
Stålsätt nerverna, grabbar. Vi anfaller!
-Bort med svärden. -Vi har inte tid att tveka.
Lita på mig en gång!
Snälla!
Häxkarlar, på min signal!
Nu!
Lugn.
Ni är i trygghet.
Häxkarlarna måste utplånas från jordens yta,
och alla spår av dem ska beströs med salt och salpeter.
Han siktar på Reidrich!
Jag och de andra försvarar bron. Halvera deras styrka med hjälp av stupet.
Ni två, stoppa henne!
Kan du förlåta mig så länge, unge man?
Hittar hon Reidrich, är det ute med oss.
Leta upp henne!
Stoppa henne!
Det finns en lucka i spannmålsförrådet. Till stigen på baksidan.
-Hur vet du det? -Han försökte rymma!
Spring så långt ni bara kan. Allihop.
Spring tills benknotorna sticker fram, om det behövs. Stanna inte.
[Ber på alvspråk]
Lägg ner svärden.
Det här är folkmord, Tetra.
De avlade fram monstren på grund av er. Det finns ingen renhet här.
Bara rädsla och hat. Det räcker nu!
Snälla!
Pigan här förråder Kaedwen till häxkarlarna.
Låt henne ansluta till dem.
Tetra!
Jag kan fälla dina män innan deras svärd rör sig en tum.
Önsketänkande.
Tänker du ha roligt i dag? Eller är du fortfarande skakad
efter ännu en djärv monsterdräparnatt?
Ursäkta min önskan att bli nåt mer än en ohyfsad knekt.
Men se på dig själv.
Du är en häxkarl.
Du är rik!
Inget kommer att fattas oss, och du kommer att ta hand om mig.
Som du sa. Du håller ditt ord.
-Se på mig! -Ett hus vid sjön.
Vin. Mat.
Tänk dig mynthaven vi skulle vada runt i.
Det önskade du dig aldrig! Du var alltid nöjd.
Nej!
Fyrtio ton fårblod?
Stackars jordemor!
Berätta om när du lurade den redanska prästen.
Fick honom att tro att han var förbannad.
-Hur mycket lurade du dummern på? -Du är inte här. Vi förlorade dig.
Vad babblar du om?
Väck barmannen, töm tunnorna, alla ska dricka!
-Kosta vad det kosta vill. -Ja!
Det räcker! Allihop! Sluta kackla!
Kom och se, Vesemir.
Var ärlig nu.
Stå inte bara där. Fram med det.
-Visst avskyr du den? -Jag…
Jag funderade på om du gjort mitt stiliga yttre rättvisa.
Kära nån, du skrämde mig.
Den där blicken i dina ögon. Så nedslagen och…
Det är perfekt.
Fulländat.
Såsa inte. Jag är törstig.
Mamma! Säg åt Bojan att sluta. Han stack med mina spelpjäser!
Vad är det, pappa? Du ser så sorgsen ut.
Nej.
Det här är fel.
Sluta manipulera mig, Kitsu. Inga fler fantasier.
Men du svor på att ta hand om mig, på att du skulle skydda mig.
-Du är inte verklig. -Sanningen är ingen illusion.
Man kan inte fly den.
Bort från mig!
Du lämnade mig här, älskling.
Strandsatt i övergivna förhoppningar och drömmar.
Nu försöker du lämna mig igen.
Men den här gången vägrar jag att begravas i klänningar, hov och titlar.
Jag ska vara som du. Vilse och ensam.
Oälskad!
-Nej, Illyana. Jag älskar dig. -Pengar är din sanna kärlek.
Du har mer av henne att hämta där ute, inte sant?
Sluta.
Vi kan vara vad vi än föreställer oss här.
Vi kan bli rika. Tillsammans.
Här är tiden inget.
Där ute kan jag rädda henne.
Det är värt mer. Ut ur mitt huvud nu.
Jag vet att du aldrig bad om det här.
Du var bara barnet. Hur kunde du veta?
Vesemir!
Håll dig undan!
Använder du magiska trick på mig?
Nej…
Nej!
Vesemir…
Det här… Det är inte på riktigt.
Jag visste inte mycket om häxkarlar som ung.
Jag visste inte att ni luktade och hörde bättre.
Jag visste inte att häxkarlen märkte mig i skåpet,
darrande, nästan utan att andas,
när jag såg honom köra svärdet i min mamma.
Den dumma trollkvinnan som hade förargat en lättlurad präst.
Dödar monster med monster.
Ja…
Så…
Ta henne och ge dig av.
Sven? De andra?
Döda.
Alla mina pojkar. Utom du.
De unga flydde.
Spara på krafterna.
De är dina pojkar nu, unge man. Gör häxkarlar av dem.
Gör dem till nåt större.
För bättre män.
Hon bad inte om det här.
Var är vi?
Vackert.
Det känns inte verkligt.
Vet vi ens vart vi är på väg?
Det här är sista gången jag låter nån av er tveka.
Gör ert val.
Men de avskyr oss.
Det kommer alltid nya monster, Geralt.
BASERAD PÅ BOKSERIEN "THE WITCHER" AV ANDRZEJ SAPKOWSKI
En lord färdades
I mörkan skog
Med ett märkligt
Silverband
Runtom
Sin hand
Ty även banditen
Räddes
Monster
Undertexter: Jessika Johansson