Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ne vem, kaj me sili, da pišem.
SVET ZA NAMI
Je to potreba? Vaš način izražanja?
Ne, za fantazije gre.
V bistvu sem utrujen.
Vedno sem mislil, da pišem
iz hvaležnosti do staršev. Pa ni tako.
Zdaj pišem zase.
Preselim se drugam.
Lahko bi pisal o svojem življenju.
Ne gre za očiščenje, ampak...
Ko pišem, imam dialog s sabo.
Vidim, kaj je narobe.
Narobe?
Pred pol leta
Živjo!
Za koga je? Nesel bom. -Ti kar sedi.
Bibi, pa si prišel. -Živjo.
Si v redu? -Ja.
Izvoli, ljubček. -Hvala.
Lepo te je videti. -Enako.
Si v redu? Kaj pišeš?
Roman.
Ne boš povedal, o čem?
Zapleteno je. Ni zate.
Potem ga pa spremeni.
Piši zgodbe o inšpektorju Jacku.
To bi bilo fino.
To je za otroke. Brez literarne vrednosti.
Fatma, iti moram.
To je pa moj sin.
Philippe. Me veseli. -Labidi, enako.
V Parizu živi.
Dobrodošel v Lyonu. -Hvala.
Na. -Kaj? Ne, ne.
Vzemi. -Nočem. Mama!
Labidi, vzemi, če ti mama da.
Vidiš.
Da ne bom hud. -Ja, ja.
Vzemi. -Prav.
Dober dan. Kavo bi, prosim.
Hvala.
Štirinajst dni sem bila v Tokiu,
ker sem hotela videti...
Oprostite.
Vem, da je malo čudno...
Najbrž se vam pogosto dogaja...
Hvala.
In potem?
Nore hiše imajo.
Kaj pa vlaki?
Zelo dragi so.
Hvala.
Pozabil si ga.
Aja, hotel sem ti dati telefonsko.
Ampak to je boljša finta.
Te lahko povabim na kavo?
S prijateljico jo pijem.
Aja. No, prav.
Pa drugič.
Zdaj pa imaš mojo številko.
Ni prijelo. Poskusim znova?
Ne, saj ne bo šlo.
Samo limonado bom plačal.
Ona bo pa svojo solato. -Prav.
Videla je, da mi je nerodno,
pa je spontano plačala svoje.
V 21. stoletju moški ne plačujejo več.
Kaj je?
Da si hodila z igralcem.
Mislil sem, da se družijo med sabo.
S tem sem opravila. Nikoli več.
Umetniki se imajo za...
Ne vsi, no. Mislim si...
Si tudi ti igralec? -Sploh ne.
Priznaj. -Nisem.
Malo pisarim. Nekoč bom napisal roman, upam.
Noben umetnik nisem.
Samo zato ti povem, ker ti ne morem plačati solate.
Potem sva šla k njej domov.
Spiš ali te ne zanima?
Kaj naj ti rečem? Zelo lepo.
Nehaj.
Res. Spominja me na to, kako sem spoznal Saro.
Počakaj. Očeta mogoče ni doma.
Nocoj bi moral delati.
Ne pobegni mi. -Obljubim.
Kaj je?
In po tem? -Čem?
Sta spala skupaj? Je bilo lepo?
Ne jezi me. Spat grem.
Labidi je zaljubljen.
Zaljubljeni Labidi.
Labidi je zaljubljen.
Ne skrbi, vse bo v redu.
Nisva tu brez razloga.
Uslugo ti dela, ne?
Ne. Zaupaj vase.
Oprostita.
Slab pisec je napisal dobro knjigo.
Kako, Vincent? -Dobro.
Vidim. Ladibi. -Labidi.
Lepo ime. Je maroško?
Tunizijsko.
Kar za mano. Hvala. To je Benjamin.
Dan. -Me veseli.
Gremo gor, mirneje je.
Prebrala sem prva tri poglavja, Vincent jih je dal.
Obetavno. Prebrala sem tudi novelo.
Kot da v njej iščete drugo dimenzijo.
Dobra je, ampak poduhovljena.
Naša hiša ima raje ostrejše stvari.
Za svoja leta ste se
izvrstno vživeli v alžirsko vojno.
Zelo podrobno in natančno.
In to iščemo.
Radi bi, da roman izide septembra.
Da pride v knjižno sezono.
Čez pol leta potrebujemo rokopis.
Mislite, da bi šlo?
Lahko računate na Labidija.
Vedno se je držal rokov. Zelo priden delavec je.
Lahko bo končal v pol leta.
Krasno. Pod enim pogojem.
Če ne bomo zadovoljni,
ali ne boste spoštovali roka, odstopimo.
Ja, seveda.
Krasno. Potem pa podpišimo.
Hvala. -Hvala vam.
Tako. Dobro.
Hvala. -Hvala, Isabelle.
Se vidimo. -Ja.
Krasno.
Dober dan. Fabrice? -Ja.
Lep večer.
Minus 843.
Benti!
Aleksei: "Zaklenil sem se ven!"
Mater!
Žal mi je.
Dober dan. Elise Rollet tu.
Prosim, pustite sporočilo.
Jaz sem.
Samo slišati sem te hotel.
Pozneje te pokličem.
Čestitam.
Hvala. Ampak najprej bi morali objaviti tebe.
Traparija.
Si v redu? Še vedno pri Vincentu?
Ja, ja.
Je vse v redu? -Ja.
Pa pri tebi? -Vse dobro.
Lepo, da si prišel.
Si v redu? -Zdaj ko te vidim.
Naspi se. Lahko noč.
Vlaki so vse dražji.
Zato nisem pršel prej. Žal sem zamudil bajram.
Ne skrbi.
Povej, Bibi. Imaš kakšno punco?
Zabavno je bilo, ko si jih vozil domov.
Vse so bile grozne.
Kako ti uspe? Pri tvojem frisu...
S tvojo mamo nama je šlo dobro, samo ti si malo čuden.
Res? -Ja.
Zamočila sva.
Vedno ti pač ne more uspeti.
Kaj pa ti tukaj?
Vidiš, ne kašljam več.
Sem ti rekel, da se bom naučil kaditi.
Lahko bi se dobivala, nisem velikokrat tu.
Saj za to gre.
Prispela sem. Adijo.
Počakaj, dobiva se po predavanju.
Pošljem ti naslov.
Pridi, pa me potem pusti, če hočeš.
Ti se odloči, prav?
Dober dan. -Dan.
Kavo bi, prosim. -Prav.
Hvala.
Kar sedite.
Hvala lepa.
Kje si bil?
Mama, to je Elisa.
Dober dan. -Dober dan.
Oče, pridi. -Me veseli, Elisa.
Tudi mene.
Mama Fatma in oče Jacques.
To je Elisa. -Elisa.
Dober dan. Me veseli. -Dan.
Poljubila vas bom.
Bomo sedli? -Ja.
Nisi rekel, da ni zakrita.
Pa res. Pozabil sem.
Ves čas ga nosim,
ampak nisem vas hotela užaliti.
Zdaj razumem, zakaj si prišel na hitro.
Ja.
Dober dan.
Goste imata. -Takoj se vrnem.
Fentala te bom. Lahko bi povedal.
Pritegnjen si. -Ja.
Tako.
Se sezujem?
Če hočeš. Nisem pomil tal.
Vesela sem, da sem tukaj.
Jaz tudi. Te lahko poljubim.
Sranje.
Kdo je to?
Oprostita. Kot da me ni.
Kaj se greš?
Alekseï!
Pridi izpod prhe.
Daj, no.
Na gobec ga bom.
Alekseï! -Tiho.
Kaj se greš, hudiča? Pridi ven, bizgec.
Saj grem.
Živjo. -Elisa?
Alekseï? -Jaz, ja.
Motim vaju.
Imel sem randi prek Tinderja.
Po prvem pivu sem odpadel. Nisem imel kje spati.
Pa sem prišel.
Pozdravljena.
Kaj se greš? Živjo.
Prijatelja osrečuješ. -Poberi se.
Potem sem srečen tudi jaz.
"Smrči kot kakšna kosilnica."
"Nima svojega fleta?"
"Išče ga."
"Jaz pa bi
rad poiskal kaj
skupaj s tabo."
Si za to?
Ja.
Si me klicala?
Nehaj.
Hvala, ljubi. -Lahko dosoliš.
Hvala za okusno kosilo.
Prosim te. Grozen sem.
Oprosti.
Hudo!
Kakšna glasba je to?
To je življenje.
Živelo življenje!
Hvala. Lep dan.
Enako. Na svidenje.
Izvolite. -Hvala.
Lep dan.
Dober dan.
Clémence? -Ja.
Izvolite. -Hvala lepa.
Labidi?
Si pravi? Kaj pa ti tu?
Ga poznaš? -Ja, s faksa.
Labidi, Clémence.
Me veseli. -Enako.
Mudi se mi. -Čakaj.
Kako dolgo že raznašaš?
Ah, zaradi romana. -Aja, prav.
Pišem o raznašalcu.
Zelo sodoben roman.
Ja...
Imaš lahko malico? Hrane je za štiri.
Lepo od tebe. Tole moram dostaviti.
Sicer se mi podre ritem.
Lahko gremo pozneje kaj spit. -Z veseljem.
Adijo. -Adijo.
Oče, bi ti lahko malo povečali plačo?
Gotovo.
1200 na mesec je preslabo jamstvo.
Na svidenje, hvala.
Ta je v prvem nadstropju.
Veliko vas je.
Dva po dva boste hodili.
Drugi prosim počakajte tu.
Ne na hodniku, zaradi sosedov.
Če vas bo zanimalo,
mi daste ponudbo, pa vas pokličemo.
Oprostite. -Ja?
Jaz nimam papirja. -Nimate?
Ne, ni ekološko.
Lahko pa pošljem po e-pošti.
Gospa, ekologija je izgovor,
da prihranite dva evra za ponudbo...
Nič ne morem.
Če ste tako ekološki, se pa sprehodite.
Se vidimo naslednjič.
Je še kak takšen?
Lepo. Gremo pogledat.
Pivo?
Prav.
Zelo si ljubek.
Tudi to znam.
Našel sem stanovanje.
Čisto, svetlo, parket. Bordure in vece.
Si presenečena?
Najino je.
Jutri bom podpisal.
Prav?
Ker želim živeti s tabo.
Da bova ves čas skupaj.
Ne, opremljeno je.
V redu, ne? -Prav res.
Se ti ne zdi predraga četrt?
1200 evrov. -Toliko?
Znašel se bom.
Seveda.
Ti je všeč?
Hudo. Zelo lepo.
Kaj pa ti?
Je oče doma? -Ne, dela.
Kaj pa je?
Ne vem.
Mislim, da ne morem tja.
Saj si hotela! -Ne vem.
V Parizu sva govorila o tem. Ne razumem te.
Skupaj sva šla v to.
Ne moreva kar obupati pred prvo oviro.
Ne vem, zakaj zdaj to.
Če ne verjameš v par, tudi prav.
Samo vame verjemi.
Vedno bom zate storil vse.
Nič slabega ti nočem.
Nisva govorila o tem.
Ti si govoril.
Sploh me nisi vprašal,
ali bi šla živet s fantom v drugo mesto.
Vedno sem živela z očetom.
Tisto stanovanje ni moj dom.
Ti si ga izbral, s pohištvom vred.
Nisi me vprašal, ali mi je prav.
Bova pa našla drugega. Ni problema.
Hotel sem te razveseliti. -Saj si me.
Hočeš svoje stvari. Pa jih vzemiva.
Tole... -Zajec je očetov.
Ta zajček je očetov?
Ne morem si privoščiti stanovanja.
Nimam za pol najemnine.
Nimam denarja.
Privolila sem,
ker nisem verjela, da boš res našel stanovanje.
Me vlečeš? Dve uri sem potoval do tebe.
Drugič mi napiši SMS, ceneje bo.
Resno mislim, Labidi. -Tudi jaz, Elisa.
Obljubil sem ti skupno stanovanje.
Najela ga bova.
Ti se uči, jaz bom plačeval najemnino.
Ko boš naredila sprejemne, boš dala zraven.
Ne moreš vsega sam.
Pa bi rad. Ne skrbi.
Sva zmenjena?
Se ti ni treba učiti?
Ne nori. Daj sem.
Povej kaj o zgodovini. Rim ali kaj se učiš?
Punske vojne.
Kaj?
Učila sem se punske vojne. O drugi sem govorila.
O drugi punski vojni? -Ja.
Kar dve punski vojni sta bili. -Več.
Mater! -Ne, res...
V redu je, res.
Na začetku sem vam povedal,
da starost ni pomembna.
Ne igra vloge.
Samo za to gre:
Kako hitro priti do veliko denarja?
Bi vplačala loto? -Traparija.
Lahko igrava astroskop.
Kaj? -Horoskopsko loterijo.
Kje pa! Potrebujeva
nekaj konkretnega, hitrega.
Kaj pa gledaš?
Na borzo bi vložil.
Algoritmi veliko navržejo.
Le brez vložka ne gre.
In potem jaz sanjam? Tisto je vsaj oprijemljivo.
Tudi to je. -Pa ja.
Ne razumeš.
Ne, ni pisatelj.
Pridi.
Sezuj se!
Ja, ja. Prav.
Se hecaš? Ne.
Malo ga primi.
Nočem drugega tepca za to.
Ta se ne zna niti podpisati.
Resno. Misliš? Ne.
Briga me. Resno, za vse.
Seveda. Tudi ta ni pravi pisatelj.
Ne. Poslušaj.
Prav. Daj, se slišiva. Adijo.
Michel, si prepoznal Labidija?
Nisi ga, kaj?
Kako ti gre?
Si mislim, da v redu.
Stari, že dva meseca mi nisi nič poslal.
Imaš druge opravke?
V redu je, delam.
Druge opravke imaš.
Misliš, da bi mi lahko dal predujem,
ki bi ti ga vrnil ob podpisu pogodbe?
Jebenti, si zatreskan!
Pa smo v riti.
Zatreskanost ni nič kaj donosna.
Je donosna? -Ni donosna.
Preprosto je.
Hitreje ko boš pisal, prej boš dobil pogodbo in denar.
Halo? -Je kaj narobe?
Vse je v redu. Samo sina sem poklicala. Lahko?
Tu je vse krasno. -Lepo.
Si ti prepričana, da si v redu? -Zakaj pa ne? Seveda.
Delaš? -Ja, pišem.
Je oče v redu?
Ja. Si kaj govoril z njim?
Ne, zakaj? Kaj pa je?
Zakaj zmeraj nekaj iščeš?
Ne dela več toliko. Več je doma.
Več časa zase imava. Dobro se drži.
Sinoči je pekel palačinke. -A tako?
Ti kar delaj.
Pozdravi Eliso. -Bom.
Objemček. -Tudi tebi.
Poljub. -Poljub.
Zakaj nočeš, da preberem, kar si napisal?
Saj ni tako zanimivo.
Ne pišeš zato, da bi kdo bral?
Ti jo bodo izdali? -Ne vem.
In misliš, da je ne bom prebrala, ko bo izšla?
Prebrala sem nagrajeno novelo.
Si res?
Ja, krasna je.
Zaradi negativnega stanja na tekočem računu vam ne moremo
izdati zadolžnice za "Nepremičnine Voltaire".
V 17 dneh popravite negativno stanje.
Axel? -Ja. Labidi?
Ja. Kako? -V redu. Ti?
Na. -Hvala.
Videti je v redu.
Hvala. -Še denar.
Aja, oprosti.
Denar. Izvoli.
Ja.
Super. Krasno.
Lepo se imej. -Ti tudi.
Naj ponovim. Ipad je vreden 570 evrov,
Kodak F7X pa 450.
Niste videli kraje?
Ne, na terasi sem plačeval.
Nahrbtnik je izginil z mize.
Katere rase je bil tat?
Belec, Arabec, črnec?
Kaj hočete reči?
Povedati morate, če vas je okradel Arabec.
Ne bi vedel. Nikogar nisem videl.
Prav. Tako bom napisala.
V redu.
Na svidenje. -Na svidenje.
Kako vam gre pisanje?
Gre in ne gre. Človek dvomi o sebi.
Ta država ne ceni kulture.
Zakaj ste me poklicali?
Zaradi računa?
Saj sem pojasnil. Prestrukturiranje imamo.
Menjamo računovodjo.
Vplačevali bomo devetega, ne petega v mesecu.
Sprašujem vas, ali bi lahko plačevali
do desetega v mesecu.
Samo to? Seveda, ni problema.
Lepo se imejte.
To! Krasno. Najlepša hvala.
Super si bil.
Ko pride denar iz zavarovalnice, sva na konju.
Oprosti. -Ja?
Imaš cigareto?
Seveda.
Kako ti je ime?
Lola sem. -Lola?
Ja... -Zelo lepo ime.
Ampak žal sem zasedena.
Fanta imaš? Ja.
Pozdravi ga.
Prav.
Živjo. Jaz sem Alekseï.
Živjo. -Živjo.
Se vidimo.
Zakaj? Drek, no!
Daj no! Jebenti!
Živjo. -Živjo!
Kar nekaj reči. -Kaj?
Ja, prihodnji teden podpišem pogodbo za nakup.
Nisi dojel.
Prihodnji teden podpišem pogodbo za nakup.
Tri sobe, dolg balkon. Južna lega.
Pravi biserček.
Veš, kaj bi rad?
Da mi usoda pošlje še krasno punco,
s katero bi lahko delil svoje strasti.
Saj jih poznaš. Humor, kolesarstvo.
Zakaj se to dogaja samo meni?
Bivša punca nič ne pokliče?
Ne.
Osamljen sem, odkar si se odselil.
Je v redu z Eliso?
"Dobili ste izplačilo1625 evrov."
Veš, kaj? Povabim te ven, v opravičilo.
Si v redu? -Ja.
To je Hyacinthe. -Me veseli.
Pravi, da so preverjanja mačji kašelj.
Ni res. Najtežja so.
Na izpitu boš pa najboljša. -Vidiš?
Na Eliso.
Dobrodošla, Hyacinthe.
Odtočit grem.
Kaj pa delaš?
Na konservatorju študiram.
Hudo! Gledališče? Ples?
Gledališče. Plešem tudi. Poznaš kaj?
Ne. Hodila sem z nekim igralcem.
To je pesem za Eliso, ki jo ljubim nadvse.
Dobro je pisala preverjanje.
To ni mačji kašelj.
Lahko ji zaploskate. Hvala.
Bravo!
Podprimo študente in mladino.
Pozabila boš vse dni,
ves čas, ki je bil samo najin.
Ko si me objemala v spanju,
ko sva se ves čas ljubila.
Pozabila boš bolečino, ko me boš gledala, kako trpim.
Ko nisi vedela, kaj bi mi rekla.
Takrat si morala stran.
Pozabila boš nasmeh,
poglede, ki so obljubljali večnost.
Besede, ki sva si jih obljubljala zapomniti za vedno.
Pozabila boš.
Ne bi moral pisati romana?
Labidi?
Mater! Drek, no!
Moj bog!
Kaj je pa bilo?
Nič. Ne skrbi.
Kaj ti je? Previdno. Ne stiskaj me.
Kaj ti je?
Vrgel sem se pod tovornjak za zavarovalnino.
Pa mi ni uspelo.
Idioti so klicali gasilce, ker sem bil samomorilen.
Nemogoče je postalo.
Saj bo v redu. Samo spočiti se moram.
Se lahko slečeš?
Ja?
Ma, ne...
Ja, jaz sem. -Si v redu?
Ja. Si ti plačala najemnino?
Elisa naju je poklicala...
Ne! Pa zakaj?
Ne moreta tako. -Saj nimata denarja. Traparija.
Starša sva. Normalno je.
Saj mi gre.
Zase poskrbita.
Labidi, moraš znati sprejeti pomoč.
Dava, če imava.
Pa nočem, da tenko piskata.
Saj ne. Nisva vedela, kam bi z denarjem.
Vse imava. Celo kokoši imava.
Res?
Ena me spominja nate.
Zdaj pa nehaj skrbeti.
In vedno nama povej, kadar boš v težavah.
Hotel sem, pa ni šlo. Nič hudega.
Ne obupaj.
Mi ne obupamo. Uspelo ti bo.
Si v redu? Nisi preveč živčen?
Oprosti, ker te tikam. Tako navado imamo.
Seveda. -Da ne izstopamo. Vsi smo skulirani.
Iskreno rečeno, imamo kup prošenj.
Ampak tvojo sem vzela,
ker si nekaj posebnega.
Šolan si. Hudo.
In kulturnike poznaš.
Naše stranke so take.
Sodobne in razgledane. -Prav.
Znal boš z njimi. Najbolj nam je do tega,
da čutimo s strankami. Razumeš?
Naša znamka je "prijateljsko".
Imamo do narave prijazne materiale.
Okvirji so biorazgradljivi.
Podpiramo ljudi.
Za vsak prodani par očal, enega podarimo revnim.
To jim povej. Stranke morajo vedeti,
ker je to danes najpomembneje.
In dobri nameni. Naivno, morda, a pomembno.
Bi kaj vprašal? -Ne.
Naštej mi tri svoje vrline.
Ne vem. Neumno vprašanje.
Ni mi prijetno razmišljati o tem. Oprosti.
Ni za kaj. Prav zato te hočemo.
Negujemo različnost.
Ostani tak, kot si.
Boš danes začel? -Ja.
Krasno. Plača je minimalna. -Ja.
Si vedel?
Ampak več kot prodaš, več bonusa dobiš.
Dober dan. -Dober dan.
Boste malo pogledali? -Hvala.
Kar izvolite.
Suzanne? -Ja.
Kupec je prišel. -In kaj potem?
Ne vem. Bi ga ti postregla?
Ne, zakaj? To je zdaj tvoje delo.
Del naše ekipe si. -Prav.
Prijazno, skulirano. Pokramljata. Prav?
To mu daj. Vedno vžge.
Ja. -Pojdi.
Zberi se. -Prav.
Za keš!
Bi kavo? -Ne, hvala.
Izvolite, za vas je.
Kave ne pijem.
Bom pa jaz. Danes je še nisem.
Kaj ste po poklicu?
Urednik. -Res?
Književni ali časopisni? -Književni.
Književni, krasno. Pri kateri založbi?
"Éditions de Minuit." Nas poznate?
Ja, veliko Tanguyja Viela sem bral.
Zdaj ima nov roman "Ledena gora."
Ste ga brali?
Ne še.
Res dober, priporočam. Lepo se prodaja.
Niso slaba. Oblika mi je všeč.
Podajo se mi.
Odlična so.
S tem boste prodali veliko knjig.
Upam.
"Poslovni tečaj Metoda SONCAS"
Gotovost, ponos, novost.
Labidi? -Sočutje...
Ja? -Trgovina je prazna.
Zdaj lahko ocenim tvojo tehniko.
Prav.
Si pripravljen? -Ja.
Kako pristopimo k rdečemu tipu?
Rdečemu se mudi,
išče nekaj določenega in misli, da vse ve.
Odlično. -Res je.
Oponašam ga, hodim za njim.
Pojasnjujem, a ne nasprotujem.
Pustiš, da zmaga. -Ja.
Kaj pa rumeni?
Rumeni so čustveni. -Ja.
Želijo izvirne stvari.
Umetniške duše so, mislijo.
Delam se prijatelja, da jih prepričam.
Niso slaba. -Kot Beatle ste.
Dobro si jih naštudiral. -Ja.
Zakaj počnemo vse to?
Za denar.
Stranka številka 239 ti je pustila telefonsko.
Carsko si jo obdelal.
Dober večer. Ste še odprti?
Dober večer. Izvolite.
Posebna očala iščem.
Za kratkovidnost, ki me res ovira.
Prav. -Mi lahko svetujete?
Predlagam vam tele z leopardovim vzorcem.
Prav. -Podala se vam bodo.
Pa poglejmo.
Ne, ta so grda.
Nočem vas. -Poskusite ta.
Drugam grem. -Pomerite jih.
Prav, verjamem vam. No...
Pokažite.
Benti, ni slabo.
Res ti gre dobro.
Je poslovodkinja tu?
Čakaj.
Nič hudega.
Oprosti, drek, no. -Ne skrbi.
Noče otrdeti.
Tu ni idealno. Ne skrbi.
Oprosti. -Nič ni.
Oprosti, res ne vem. Utrujen sem.
Ne dotikaj se me!
Stoj. -Vsemi svoje cunje in spokaj!
O čem govoriš? -Kaj je to?
Kaj je to, Labidi?
Nič. Ne vem, zakaj sem spravil.
Zakaj si, če ni nič? Ne verjamem ti.
Spizdi. Vzemi svoje in pojdi!
Cele dneve garam.
Veš, da nisem nikoli počel tega. Nehaj!
Dovolj je. Vstani in pojdi! Vstani!
Ne morem več. Zadosti je!
Vse to delam zate. Zate, razumeš?
Zato pa nehaj!
Pusti me, jebenti! Boli!
Kaj je s tabo narobe? -Boš kar šla?
Nočeš živeti z mano?
Boš rajši sama?
No, pa pojdi.
Jebenti!
Pa to ni res!
So čisto nove? -Ja.
40 evrov? -Ja.
Hvala. -Adijo, lep dan.
Kar obdrži drobiž.
Na svidenje. -Na svidenje.
Ne opravičuj se, drekač.
Jaz naj se ti opravičim, ker hodiš po sredi?
Te to kaj moti?
Moti me buržujska klapa, s katero ga serješ po službi.
Kaj? Ti si buržuj, pa tvoja koka.
Dovolj! -Pusti ga.
Pusti ga! -Spizdi!
Elisa?
"K mami grem.
Potrebuješ čas zase.
Malo se morava spočiti drug od drugega."
Prideš? Še danes bi rada zaprla.
Ne bom živela tukaj. -Oprosti.
"Labidi, nisem jezna.
Samo čas potrebujeva. Oba.
Tu tajnica Elise Rollet.
Po pisku mi pustite sporočilo."
Jaz sem. Zanima me, kaj kaj počneš.
Tu tajnica Elise Rollet.
Po pisku mi pustite sporočilo."
Phillippe!
Živjo.
Šla bom.
Prav.
Pokličem te. -Prav.
Oče mi je umrl.
Včeraj mi je umrl oče.
Ne, predvčerajšnjim. Ne spomnim se več.
To se mi sploh ni zdelo mogoče.
Oče je umrl brez sina, ki si ga je zaslužil.
Nisem se dovolj potrudil.
Bibi. Habibi. Njegov nesposobni sin.
Najmlajši, muhast in nadut.
Moj oče je mrtev.
Nisem mu povedal, da ga imam rad.
Poslušaj. -Kaj?
Te na kaj spominja? -Ja.
Kakšen spomin!
Roka me boli.
Si pripravljen?
Pridi. -Kaj se greš?
Spomni se.
Smešen si.
Nekoč bi rad znal ljubiti kot on.
Oče se je oženil z mamo, prevzel njenega boga in priimek.
Zaradi njenih hib, ki so se mu zdele posebne.
Moj oče je mrtev, nisem ga znal rešiti.
Kavarno morava odpreti.
Moja mama je Tunizijka.
Meni ni videti.
Le njen priimek me veže s koreninami.
Dober dan. Prosim?
Mama je storila vse, da ne bi bil sin priseljenke.
Da bi bilo meni lažje kot njej.
Razredni pankrt sem, prebežnik, transrazredna oseba,
buržuj in delavec,
obubožanec.
Delam se, da sem bogataš.
Lahko bi delal za dostojno plačo.
Ampak nimam velikih potreb.
Ogorčen in ciničen sem do drugega razreda,
ambiciozen pa kot vernik.
Ne sodim nikamor. To je sodobna bolečina.
Tonemo v to nujno praznino.
Postal sem vse, kar preziram.
Ideja kulture, ki naj bi bila inteligentna.
Klovn buržujev sem.
Kažem jim življenje in svoje dvome,
da lahko verjamejo, da to obstaja.
V kraji ne najdem zadovoljstva.
Za izhod iz tega moraš imeti dovolj moči.
Povem ti, ampak ostane med nama.
Hoteli so te odpustit, pa sem te branila.
"Odličen prodajalec je, kupci mu zaupajo."
Številke to dokazujejo.
Ostal boš, ampak brez bonusa.
Sredi belega dne si zapustil trgovino.
Tri dni te ni bilo na delo.
To se ne sme ponoviti. Si razumel?
Znova se moraš dokazati.
Dokaži nam, da smo tvoja družina.
Da nam lahko zaupaš,
se obrneš na nas. Ker smo skupnost.
Računamo nate.
Greva delat?
Saj bo vse v redu. Le daj!
Labidi, iskreno. Nateguješ me.
Krasna urednica,
odličen roman imaš.
Po mesecih molka pa prineseš ta drek?
Piši o svojem življenju na blogu.
Misliš, da koga brigajo tvoje težave?
Vsi imamo svoje težave.
Christine Angot naju bo ubila. Rok si zamudil.
Ti pa izlivaš srce. To bom pisal, najbližje mi je.
Lahko je sranje, ampak jaz sem zadovoljen.
Če ga nočeš, bom razumel.
Nesel ga bom drugam.
Zdaj boš pa utrujal? Veš, da ji moram poslati.
Ne smem zamočiti.
Kaj si bodo uredniki mislili o meni?
In kakšen klinčev naslov je to?
Kot pri francoskih art filmih, kaj?
Če ti ni všeč, pa grem.
Ne, to je moje.
Moja last je.
Lahko je drek, ampak je moj. Lastim si ta drek.
Elisa...
Rad bi rekel, da sem se zmotil o njej.
Da je bila grda. Pa ni bila.
Lepa je bila. Takoj sem se zatrapal vanjo.
Elisa je ležala na trebuhu.
Ulegel sem se in se prižel k njej.
Nisem je hotel več izpustiti.
Tukaj sem. Držim te, varujem. S tabo sem.
Ne bom odšel. Ne bom te zapustil.
Najina zgodba je skupna bolezen.
Ljubil jo bom do konca.
Ljubim te.
Živjo.
Kaj pa je?
Hyacinthe me ne pokliče.
Kako dolgo že?
Dve uri.
Dve uri!
Dve uri ni nič.
Nima me tako rada, kot jo imam jaz.
Boš moja priča?
Se boš poročil?
Bizgec!
Kdaj pa?
Čez dva tedna.
Kar hitro.
Ja, hitro. Kaj praviš?
Presenetil si me.
Čestitam.
Hvala.
Tega sicer ne delamo.
Ampak takega preobrata še nisem videla.
Priznam, da sem zelo osupla.
Ampak žanr avtofikcije je treba osveževati.
Tu gre za sodobno temo.
Dogaja se zdaj in to daje plemenito noto.
Ker smo pred volitvami, bomo roman izdali prej.
Da bo izpoved sodobne mladine.
Prav to smo ta hip potrebovali.
To sem mu rekel, ja.
Po prvem presenečenju sem prebral
in si rekel, da ti moram poslati.
Takole. Za začetek
bo izšel v omejeni nakladi, da vidimo.
Če bo našel svoje bralce, bomo naklado povečali
in okrepili promocijo.
Krasno.
Lahko sedete.
Lep pozdrav vsem.
Hvala, da ste danes prišli na magistrat,
v dom Republike, skupno hišo
naroda, svobode, enakosti in bratstva.
Tukaj tudi sklepamo zakonske zveze,
zaradi česar smo se zbrali.
Katera skupnost je lepša od te, ki jo danes slavimo?
Slavimo zakon Labidija El Morchedija...
Dober dan. Pisatelj ste. Kako romantično!
Rojeni ste 21. 12. 1990 v Clergyju, Val-d'Oise,
sin Jacquesa Françoisa Revilla, poročenega El Morchedi,
ki je to jutro z nami v mislih.
Mama je Fatma El Morchedi. Pozdravljeni, gospa.
Lepo, da se boste poročili z Eliso Rollet,
študentko.
Rodili ste se 13. 7. 1997 v Lyonu.
Pozdrav vsem Lyončanom.
Ste hči ločenih staršev Denisa Rolleta in Marion Dorine Henry.
Tudi to je ljubezen.
Calogero je pel: "Zaljubimo se in odljubimo."
Priči sta: Alekseï Kouyenski... Pozdravljeni.
Po poklicu upravljavec digitalnih vsebin.
Vi pa ste Elisina priča. May Maupas.
Tudi študentka. Vse študente potrebujemo.
Pristopita, prosim.
Nastopil bo ganljivi trenutek.
G. Labidi El Morchedi,
sin J. F. Revillea, poročenega El Morchedi,
in Fatme El Morchedi,
ali vzamete za ženo gdč. Eliso Rollet,
hčerko Denisa Rolleta in Marion Dorine Henry?
Ja.
Gdč. Elisa Rollet, hčerka Denisa Rolleta in M. D. Henry,
ali vzamete za moža g. Labidija El Morchedija,
sina J. F. Revilla, poročenega El Morchedi,
in Fatme El Morchedi?
Ja.
Potem razglašam, da sta mož in žena.
Lahko se poljubita.
Kako lepo je deliti ljubezen!
Gospodična Elisa in gospod Labidi,
lahko si izmenjata poročna prstana.
Nimava prstanov.
Izvirna do konca. Res ganljivo.
Najlepšo zavezo
sta si pravkar obljubila
v navzočnosti svojcev in prijateljev.
Nazdravimo temu!
Hvala.
Poglejte!
Me veseli. -Mene tudi.
Vi ste pa Benjamin? Me veseli.
Ta-da!
Prvi izvod.
Zjutraj iz tiskarne. Čestitam!
"Svet za nami."
Pri naslovu se niso dali.
Pa je ostal, žal mi je.
Odličen je.
Mater, je lepa. Si videla?
Kje sta bila?
Res nič ne razumeš?
"Za Lolo"
MEDIATRANSLATIONS