Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Не знам какво ме подтиква да пиша.
СВЕТЪТ СЛЕД НАС
Защото имате нужда? Защото това е вашият език?
Не. Това са фантазии.
Не, всъщност мисля, че съм изморен.
Винаги съм вярвал,
че писането е признателност към родителите ми, но не е така.
Днес пиша заради себе си.
По този начин...
... изживявам нещо различно, пренасям се другаде.
Пиша за живота си, без да се отегчавам.
Не е катарзис или нещо подобно.
Пишейки, говоря на себе си.
Разбирам какво не е наред, какво зло съм сторил.
Зло?
ШЕСТ МЕСЕЦА ПО-РАНО
Здравей.
Ще го занеса. За кого е? - Не, седни.
Биби, ето те и теб! Добре ли си? - Да.
Заповядай, миличък. - Благодаря.
Радвам се да те видя. - И аз - теб.
Как си? Какво пишеш сега?
Роман. - Не искаш ли да ми разкажеш?
Сложно е. А и няма да ти хареса. - Тогава ще го промениш.
Продължи историите за инспектор Джак. Бяха чудесни.
Бяха за деца, нямат литературна стойност.
Фатма?
Трябва да вървя.
Довиждане. - Познаваш ли сина ми?
Филип. - Лабиди.
Живее в Париж. - Добре дошъл в Лион.
Благодаря.
Вземи. - Не искам!
Вземи ги! - Задръж ги, мамо.
Лабиди, вземи каквото ти се дава! - Точно така.
Ще се разсърдя, вземи ги. - Добре.
Добър ден! Едно кафе, ако обичате.
Благодаря.
Останах две седмици в Токио,
защото исках да разгледам.
Извинявай...
Знам, че е глупаво,
а и сигурно често те питат, но...
Супер, благодаря!
И? - Да...
Къщите са умопомрачителни. Питаше за влаковете... Да.
Скъпички са. - Благодаря.
Забрави това. - Да, знам.
Исках да ти дам телефона си. Глупаво е просто да оставя номера.
Искаш ли да пием кафе или... - Вече пия кафе с приятелка.
Да, така е.
Няма проблем. Може би някой друг път, тези дни...
Сега вече имаш телефона ми.
Не стана. Ще опитате ли пак? - Не, няма да се получи.
Ще платя само лимонадата.
Тя ще си плати салатата. - Няма проблем.
Тя видя, че ми стана неудобно, и се държа така,
сякаш е нормално всеки да си плати.
В 21-ви век мъжете не са длъжни да плащат.
Какво?
Мислех, че актьорите се срещат само помежду си.
Няма да повторя тази грешка.
Артистите мислят само за себе си.
Не всички. Предполагам, че...
Да не си актьор? - Не. Нищо подобно!
Признай си! - Не, не съм.
Пиша по малко. Може би роман, но не го мисля сериозно.
Изобщо не съм човек на изкуството.
Всичко това, за да разбереш, че трябва да си платиш салатата.
После излязохме и тя ме заведе у тях.
Спиш ли, или просто не ме слушаш?
Нямам думи. Много е красиво. - Стига!
Наистина!
Напомня ми за срещата ми със Сара.
Ще проверя дали татко е тук. Би трябвало да е на работа.
Стой тук! - Обещавам.
Какво? - А после?
Прекара ли нощта с нея? Хубаво ли беше?
Стига си разпитвал. Лягам си.
Лабиди е влюбен.
Лабиди, влюбен.
Влюбеният Лабиди.
Влюбен, влюбен Лабиди. Лабиди е влюбен.
Не се напрягай. Ще мине добре.
Не ни е извикала напразно. - Прави го заради теб.
Не, разбира се. Имай малко повече вяра!
Извинявайте! Имах среща с друг автор.
Как си, Венсан? - Добре, благодаря.
Ладиби. Не, Лабиди. Красиво име. - Да.
Мароканско ли е? - Тунизийско.
Елате с мен. Това е Бенжамен. - Здравейте.
Горе ще ни е по-спокойно.
Прочетох първите три глави. Изглежда много обещаващо.
Прочетох и новелата, но романът е на друго ниво.
По-мащабен, по-остър. Вписва се в издателската ни политика.
Да успеете да се впуснете в темата за Алжирската война
с такава прецизност, е качество, което оценяваме.
Ще е добре романът да излезе през септември,
за началото на новия сезон.
Ръкописът трябва да е готов след шест месеца.
Ще успеете ли?
Лабиди винаги е спазвал сроковете.
Работи много. Шест месеца са достатъчни.
Чудесно. Подписваме офертата. Ако не сме доволни
или не спазите срока, прекратяваме всичко.
Да, разбира се. - Отлично. Подпишете тук.
Благодаря. - Не, аз ви благодаря.
Така. Отлично.
Благодаря. - Благодаря, Изабел.
До скоро. - До скоро.
Много добре!
Здравейте.
Фабрис? Приятна вечер.
843.
По дяволите!
Алексей: "Спешно е. Заключих се отвън!"
Да му се не види!
Съжалявам.
Това е гласовата поща на Елиза Роле. Оставете съобщение.
Аз съм. Исках...
... да поговорим, да ти чуя гласа.
Ще ти звънна по-късно. Целувки.
Поздравления! - Благодаря.
Но трябваше да публикуват първо теб.
Говориш глупости.
Ти как си? Още ли си при Венсан? - Да.
Разбирате ли се? - Да, нормално.
Значи всичко е наред? - Отлично.
Много мило, че дойде.
Как си? - Добре, щом те виждам.
Оставям те да си починеш. Лека нощ!
Влаковете стават все по-скъпи.
Затова не успях да дойда по-рано. Изпуснах един.
Не се тревожи за това.
Биби, кажи ми... Имаш ли си приятелка?
Обичах да ми водиш мадами.
Страшни бяха. Не знам какво ги правиш.
С майка ти се справихме с всичко.
Но малко те поизпуснахме. - Нима?
Да, поизтървахме те.
Човек не може да успее с всичко в живота.
Какво правиш тук?
Вече не кашлям. Казах ти, че ще ги започна.
Да използваме да се видим. Не идвам често.
Именно там е проблемът.
Стигнах, оставям те. - Почакай.
Ела при мен след лекциите. Ще ти изпратя адреса.
Ако решиш, след това няма да се виждаме повече.
Добър ден. - Добър ден.
Бих искала едно кафе. - Добре.
Благодаря. - Седнете.
Благодаря много.
Къде се губиш? - Мамо, запознай се с Елиза.
Здравейте. - Здравейте.
Татко, ела. - Приятно ми е.
Фатма. А това е баща ми - Жак.
Това е Елиза. - Добър ден.
Елиза, приятно ми е. - Добър ден.
Ще ви целуна.
По-добре да седнем. - Да, хайде.
Не ми каза, че не носи фередже. - Вярно, забравих.
По принцип нося, но не исках да ви смущавам.
Сега разбирам това ненадейно посещение в Лион.
Добър ден. - Имате клиенти.
Да.
Сега се връщам.
Ще те убия. Да ме беше предупредил!
Ти си луд! - Да.
Това е.
Да се събуя ли? - Ако искаш.
Но не съм чистил.
Радвам се, че съм тук. - И аз. Може ли да те целуна?
Мамка му! - Кой е това?
Извинете! Забравете, че съм тук.
Какво правиш?
Алексей? - Тихо!
Излез оттам! - Тихо!
Излез! Ще го убия. Алексей?
Млъквай! - Какви ги вършиш?
Излез от душ-кабината! Нелепо е!
Излизам.
Здравей. - Елиза?
Алексей? - Същият.
Натрапих се.
Съжалявам.
Имах среща от приложението за запознанства,
но тя ме заразя след първата бира.
И ето ме тук.
Здравей!
Какво правиш? Здравей.
Правиш приятеля ми щастлив. - Разкарай се!
И аз съм щастлив.
Като косачка е...
Няма ли да си намери квартира?
Търси.
Но аз искам...
... да си намеря...
... и да живея с теб.
Ти искаш ли?
Да.
Да? Звънял си ми.
Стига!
Благодаря, любов моя. - Сложи си сол.
Благодаря за вкусната вечеря. - Моля. Изобщо не ме бива.
Съжалявам.
Чудесно парти!
Каква е тази музика?
Това е животът.
Слава на живота тогава!
Заповядайте. - Благодаря. Приятен ден!
Заповядайте. - Приятен ден!
Добър вечер. Клеманс? - Да.
Заповядайте. - Много благодаря.
Лабиди?
Какво правиш тук? - Познаваш ли го?
Приятели сме от университета. Запознай се с Клеманс.
Приятно ми е. - И на мен.
Трябва да тръгвам. - Почакай.
Отдавна ли работиш това?
Правя го заради романа. - Разбирам.
За да вляза в образа. - Много модерно.
Да.
Направи почивка. Имаме храна за четирима.
Много мило, но... Имам и други доставки.
Трябва да поддържам ритъма.
Ще пийнем някой път. - С удоволствие.
Чао. - Чао.
Може ли да завишим заплатата ти? - Разбира се.
С 1200 евро не мога да стана гарант.
Довиждане.
На първия етаж е.
Ще влизате за оглед по двама.
Останалите, моля, чакайте тук. Да не притесняваме съседите.
Ако сте заинтересовани, накрая ми давате досието си.
Извинете... Нямам досие на хартия. - Нямате досие на хартия?
Не е екологично. Ще ви го изпратя по имейл.
Не ме интересува, че пестите две евро по екологични причини.
След като сте еколог, предлагам да си тръгнете пеша.
Ще се видим друг път. Има ли и други като нея?
Чудесно, започваме огледа.
Пейл ейл? - Точно.
Много си сладък.
Случва ми се от време на време.
Намерих ни апартамент.
Чист и светъл. С паркет, корнизи и тоалетна.
Изглеждаш изненадана.
Наш е.
Утре подписвам.
Устройва ли те?
Искам да живея с теб. Да сме заедно през цялото време.
Обзаведен е. Хубаво е, нали? - Да, наистина.
А кварталът скъп ли е?
Хиляда и двеста евро. - Хиляда и двеста?
Няма проблем, ще се справя.
Разбира се.
Е, харесва ли ти?
Страхотно е. Много е хубаво.
Какво правиш тук? - Тук ли е баща ти?
На работа е.
Какво става?
Не знам.
Не съм сигурна.
Ти искаше този апартамент. - Не знам.
Говорихме в Париж, ти искаше. Не разбирам.
Направихме избор. Няма да вдигаме ръце при първия проблем.
Не знам защо се отказваш така внезапно.
Няма проблем, ако не вярваш в идеята за двойката.
Просто вярвай в мен.
Ще направя всичко по силите си да си добре.
Няма да те нараня.
Не сме говорили. Ти говореше.
Не си ме питал дали мога да се преместя в друг град,
да заживеем заедно така, изведнъж. Винаги съм живяла при татко.
Този апартамент не е мой дом.
Избрал си го сам, включително и мебелите.
А аз... Не ме питаш за нищо.
Можем да го сменим, ако това е проблемът.
Исках да те зарадвам. - Радвам се.
Искаш да имаш свои вещи? Ще ги вземем. Ето.
Това е на баща ми. - Заекът е на баща ти?
Всъщност не мога да си го позволя.
Не мога да плащам половината наем. Нямам пари.
Казах ти, че мога, защото не вярвах, че ще намерим нещо.
Изгубих два часа с влака дотук.
Щеше да е по-евтино да ми го напишеш.
Говоря сериозно, Лабиди. - Елиза, и аз съм сериозен.
Обещах ти апартамент и ще се погрижа за това.
Ти мисли за конкурса! Аз ще плащам наема.
Щом те изберат, ще плащаш и ти.
Не може да плащаш само ти. - Ще го направя, няма проблем.
Договорихме ли се?
Нямаш ли да преговаряш? - Дай да ти помогна.
Поговори ми за историята.
За Рим ли пишеш? За Пудическата война?
Какво? - Пуническата война. Втората.
Втората пуническа война? - Да.
Имало е две?
Всъщност... - Боже! Всичко е наред.
Както ви казах, дали сте млади, или стари,
няма никакво значение. Важният въпрос е
как да печелите бързо големи суми пари.
Да играем на тото? - Това е голяма глупост.
Ако погледнеш хороскопа...
Какво? - Хороскопа - гледаш си зодията.
Нямаме нужда от късмет, а от нещо конкретно.
А какво гледаш сега?
Ще изляза на борсата. Знаеш ли алгоритмите, печелиш много.
Но взимаш назаем. - А аз говоря глупости?!
Поне съм реалист. - Съвсем реалистично е.
Да, да... - Просто не си наясно.
Той не е никакъв писател. Влизай!
Обувките. Да, да, добре.
Шегуваш ли се? Не! Дръж го за малко.
Как така ще го наемат? Дори името си не може да напише.
Сигурен съм. Представяш ли си? Не!
Майната му! Писна ми от всички там!
Този също не е никакъв писател.
Не. Виж...
Чудесно. Пак ще се чуем. Целувки. Чао!
Е, Мишел? Позна ли Лабиди?
Не, не го позна.
Как е животът при теб? Да, представям си.
Отвори ти се огромна възможност, а нищо не си написал.
По-важни задачи? - Всичко е наред, работя.
Има нещо по-важно. - Просто...
Дали можеш да ми дадеш аванс? Ще ти го върна, като подпишем.
Да му се не види, влюбен си!
Лоша работа!
Да си влюбен, не е професия. Професия ли е?
Не е професия. - Виждаш ли?
Просто е - колкото по-бързо пишеш, толкова по-скоро получаваш пари.
Ало? - Нещо не е наред ли?
Исках само да разбера как си.
Всичко е наред. - Радвам се.
При теб всичко наред ли е? - Разбира се, защо да не е?
Работиш ли? - Да, пиша.
Татко добре ли е? - Да. Говорил ли си скоро с него?
Не. Какво има? - Спри да мислиш, че има проблем.
Работи по-малко. Имаме повече време за нас.
Той се чувства чудесно. Направихме си палачинки вчера.
Оставям те да работиш.
Поздрави Елиза. - Добре.
Целувам те. - И аз - теб. Чао!
Защо не ми даваш да прочета какво пишеш?
Защото не е особено интересно.
Нали пишеш, за да те четат? Книгата ти ще се публикува.
Не знам.
Да не мислиш, че няма да я прочета, като излезе?
Прочетох новелата, която спечели награда.
Прочела си я? - Мисля, че е страхотна!
"Сумата в сметката ви е недостатъчна за плащане към "Имоти Волтер".
Трябва да бъде захранена до 17 дни с цел изплащане на задължението."
Ти ли си Аксел? - Да. Лабиди?
Да. Здравей. - Здравей.
Заповядай. - Благодаря.
Изглежда отлично.
Благодаря. - А парите?
А, да! Извинявай. Ето ги, заповядай.
Да! Отлично.
Приятен ден! - И на теб!
Обобщавам: "Айпад Еър"
на стойност 570 евро и фотоапарат "Кодак" за 450.
Но не сте били свидетел на кражбата? - Бях на терасата.
Когато реших да платя, чантата ми я нямаше.
А расата на крадеца - бял, мургав, чернокож?
Какво имате предвид? - Ако е арабин, трябва да ни кажете.
Не, нищо не видях. - Добре.
Ще ви се обадя за показанията. - Чудесно.
Приятен ден. - И на вас!
Как върви литературата? - На приливи и отливи.
Тук подценяват културата си.
За какво по-точно се обаждате? Проблем със сметката?
Да, преструктурираме се.
Сменихме счетоводната фирма.
Вече ще ни плащат на девето число.
Дали е възможно да изтеглите наема след 10-и?
Това ли било? Няма проблем. Приятен ден!
Отлично. Много благодаря!
Страшен си!
Остава само да ни изплатят застраховката.
Извинявай? Може ли една цигара?
Разбира се. - Благодаря.
Как се казваш? - Лола.
Лола? Много красиво име!
Но си имам приятел, съжалявам.
Имаш си приятел? Поздрави го от мое име!
Добре.
Здравей, аз съм Алексей.
Здравей. - Здравей.
До скоро!
Защо? Да му се не види.
Майната му!
Как си? Не казвай нищо. - Какво?
Другата седмица подписвам предварителен договор.
Не ме разбра. Подписвам предварителен договор за покупка.
Три стаи, дълга тераса, южно изложение. Истинско бижу!
Знаеш ли какво искам?
Съдбата да ми поднесе прекрасно момиче,
с което да споделя силните си страсти.
Знаеш кои са - хуморът и колоезденето.
Защо все на мен се случва?
Още ли нямаш новини от бившата? - Не.
Откакто ти се изнесе, се чувствам много самотен.
Елиза добре ли е? - "Осъществявате плащане от...
... 1625 евро."
Знаеш ли какво?
За извинение те каня да излезем.
Как си? Запознай се с Ясент.
Приятно ми е. - Пробният изпит не е шега работа.
Дори е по-труден. - После ще изкараш по-добра оценка.
Виждаш ли? - За Елиза!
Добре дошла, Ясент! - Добре дошла!
Отивам до тоалетната.
С какво се занимаваш? - Уча в Консерваторията.
Страхотно! В музикалната или в театралната?
Театралната. Но и танцувам добре.
Бях с един артист преди, но не съм навътре в нещата.
Посвещавам песента на Елиза, която обичам.
Получи 14 точки на пробния си изпит, а той е труден.
Да я аплодираме сърдечно!
Браво!
Студентите и младежта трябва да бъдат окуражавани.
Ще забравиш дните, които бяха само наши.
Сутрините, в които ръцете ти обгръщаха врата ми.
И как се любехме къде ли не.
Ще забравиш болката от моето страдание,
трудните моменти, в които оставаше без думи
и искаше да си тръгнеш. Ще забравиш усмивката,
погледите, говорещи за вечност,
всички думи, които се заклехме никога да не забравим.
Ще забравиш. Ще забравиш.
Не трябва ли да пишеш роман?
Лабиди?
По дяволите! Какъв глупак!
Боже мой!
Какво става? - Всичко е наред.
Какво ти е? - Внимателно!
Какво ти е? - Опитах да се хвърля под камион,
за да взема застраховка, но не се получи.
Извикаха помощ. Решиха, че съм искал да се самоубия.
Не може така! - Просто трябва да си почина.
Можеш ли да го съблечеш?
Да? - Не!
Аз съм. - Как си?
Добре. Ти ли си превела парите?
Когато Елиза ни се обади... - Не биваше!
Не можехме да ви оставим. - Нямате пари!
Нормално е, родители сме ти! - Ще се оправя.
Грижете се за себе си. - Понякога трябва да приемаш помощ.
Когато можем да ти дадем, го правим. - Не искам да ви разорявам!
Не ни разоряваш. Тези пари ни бяха излишни.
Имаме си всичко. Дори си купихме кокошки.
Купили сте кокошки? - Една дори ми напомня за теб.
Престани да се тревожиш!
Споделяй, когато има проблем.
Опитах, но не успях. Какво толкова?!
Не бива да се отчайваш при най-малкия проблем!
Притесняваш ли се? - Не, всичко е наред.
Ще говоря на "ти". - Разбира се.
Не обичаме да маниерничим.
Получих много кандидатури, но избрах твоята,
защото си специален.
Страхотно е, че имаш висше образование.
Познаваш културните среди. Клиентите ни ще го оценят.
Много са ерудирани... - Добре.
Ще знаеш как да общуваш с тях. Най-важното е да разбираш клиента.
Това е ДНК-то на марката. Екологично настроени сме.
Рамките са биоразградими.
Грижим се за хората. Всеки продаден чифт
е и дарение за най-бедните. Много е важно да го кажеш.
Благосклонни сме. Звучи наивно, но е ключово.
Въпроси? - Не.
Можеш ли да посочиш три свои силни черти?
Въпросът е малко безсмислен. Кара ме да се чувствам неудобно.
Съжалявам. - Няма за какво.
Именно затова те избрахме. Различен си, не се променяй!
Днес ли започваш? - Да.
Заплащането е минималното. - Да.
Но имаш бонуси според продажбите.
Добър ден. - Добър ден.
Да ви оставя да разгледате? - Ако обичате.
Разбира се.
Сюзан? - Да?
Имаме клиент. - Проблем ли има?
Искаш ли ти да се заемеш? - Не, ти си на ход.
Вече си част от екипа. Поговори си спокойно с него.
Дай му това. Винаги има ефект. - Добре.
Давай. Концентрирай се! - Да.
За бонус!
Искате ли кафе? - Не, благодаря!
Безплатно е. - Не пия кафе.
Чудесно, аз не съм пил тази сутрин.
С какво се занимавате? - Издател съм.
Я виж ти!
Книги, вестници? - Книги.
Чудесно!
Как се казва издателството? - "Едисион дьо Минюи".
Не знам дали сте го чували. - Разбира се, че съм.
Много обичам Танги Виел. - Тъкмо излезе "Айсберги".
Страхотен е. - Още не съм го чел.
Препоръчвам ви го. Продава се много добре.
Тези не са лоши. Приятна форма. Мисля, че ще ми отиват.
Чудесни са. - Какво мислите?
Ще продадете много книги с тях. - Надявам се.
Обучителен курс Профил на клиента
"Сигурност, гордост, новост."
Лабиди?
Да? - Няма клиенти.
Да проверим какво си научил. - Добре.
Готов ли си? - Да.
Как се работи с клиент с "червен" профил?
Той няма време.
Иска конкретна информация и смята, че знае всичко.
Добре са. - И аз така мисля.
Имитирам жестовете му. Убеждавам го, без да му противореча.
Точно така. Оставяш го да спечели. "Жълт"?
Той е емоционален. Търси нещо оригинално.
Мисли се за творец.
Нужно е приятелско отношение.
Не са лоши. - Малко в стил "Бийтълс".
Подготвен си. - Да.
Защо правим всичко това? - За да печелим пари.
Клиентката от 239-и ти е оставила номера си.
Добра работа си свършил!
Добър вечер. Отворено ли е? - Добър вечер. Заповядайте.
Търся специални очила за ужасно късогледство.
Дали можете да ме насочите? - Мога да ви препоръчам тези.
С леопардов мотив. - Чудесно.
Ще ви отиват. - Да видим.
Грозни са.
Извинявайте, но... - Пробвайте тези.
Ще отида на друго място. - Пробвайте.
Ще ви се доверя. Така...
Да видим. Не са никак лоши.
Имаш талант!
Много добре. Шефката ти тук ли е?
Почакай.
Няма проблем. - Съжалявам.
Няма нищо. - Не ми става.
Мястото не е подходящо. Не се притеснявай.
Извинявай. - Няма нищо.
Съжалявам, не знам какво става.
Изморен съм.
Не ме докосвай!
Какво правиш? - Събери си нещата и се махай!
Какви ги говориш? - Какво е това, Лабиди? Кажи!
Нищо. Не знам защо го пазя. - Не ти вярвам!
Вземи си нещата и изчезвай! - Цял ден съм на работа.
Никога не бих направил подобно нещо.
Махай се! - Стига!
Правя всичко за теб! Престани!
Пусни ме. Боли ме! Ти си луд!
Мислиш, че няма смисъл ли?
По-добре човек да живее сам? Тръгвай тогава!
Да му се не види!
Не може да бъде!
Съвсем нови са. - Да.
Четиридесет евро? - Да. Приятен ден!
Задръжте рестото.
До скоро! - Чао!
Не се извинявай, глупако!
Застанал си на средата! - Проблем ли имаш?
Не ми се прави интересен с твоите приятелчета!
Ти какво ми се перчиш с тая?
Достатъчно! - Пусни го!
Пусни го!
Елиза?
Отивам при майка ми.
Имаш нужда от време за себе си.
Добре е да се откъснем един от друг.
Би ли дошъл? Да приключим работа.
Бездруго животът ми минава тук. - Да, извинявай.
Лабиди, не се сърди.
Просто имаме нужда от време за себе си.
Това е мобилният телефон на Елиза Роле.
Оставете съобщение и ще ви се обадя.
Филип!
Здравей.
Ще ви оставя.
Добре.
Ще ти се обадя.
Баща ми е мъртъв.
Баща ми почина вчера.
Не, завчера. Не знам точно кога.
Намирам се в бъдещето, което мислех за невъзможно.
Баща ми почина, а аз не бях синът, когото заслужаваше. Не се опитах.
Биби. Хабиби. Синът му, неспособен на нищо.
Най-малкият - капризен и горделив.
Баща ми е мъртъв.
Не помня да съм му казвал, че го обичам.
Я чуй. - Да?
Напомня ли ти нещо? - Да.
Какъв спомен!
Ръката ме боли.
Готов ли си? Какво правиш?
Спомни си.
Глупчо.
Бих искал един ден да мога да обичам като него.
Баща ми обичаше бога на мама, взе името й
заради нейните недостатъци, в които виждаше изключителност.
Баща ми почина и не можах да го спася.
Сега трябва да отворим бара.
Майка ми е тунизийка.
При мен не личи. Името ми е моята връзка с произхода ми.
Здравейте. - Какво ще обичате?
Майка ми се постара да заличи характерните черти на имигрант,
за да избегне проблемите на своето време.
Аз съм копеле от класа, изменник от класа,
аз съм между класите, преди всичко млад образован бунтар,
но и беден пролетарий,
който се преструва, че живее като богатите.
Разполагам с времето, сякаш съм най-богат, но не съм.
Отдръпвам се и едновременно съм част от класовото общество.
Не изпитвам принадлежност. Това е болката на съвремието.
Тази неотложна празнота, в която потъваме.
Превърнах се във всичко, което мразех.
Културата като доказателство за интелигентност.
Аз съм шутът на буржоазията.
Искат да разказвам за несигурността в живота си.
Няма удоволствие в кражбата, няма удовлетворение в измамата.
Но за да се справиш, ти трябва енергия.
Казвам ти го, но си остава между нас.
Искаха да те уволнят. Аз те защитих, казах:
"Не, той е страхотен продавач. Хората му вярват много.
Цифрите го доказват."
Така че оставаш с нас. Но няма да получиш бонуси.
Зарязал си магазина посред бял ден, Лабиди.
Не си идвал на работа три поредни дни.
Не може така. Нали разбираш?
Трябва пак да се докажеш.
Да ни покажеш, че марката е твоето семейство,
че можеш да говориш с нас, че сме заедно.
Напълно те подкрепяме.
Ще работим ли? Всичко ще е наред. Хайде!
Лабиди, подиграваш ли ми се?
Имаме страхотен издател, пишеш прекрасен роман.
И след месеци отсъствие ми изпращаш тази глупост.
Ако искаш да разказваш за живота си, направи си блог.
Искаш да занимаваш читателите с проблемите си?
Кристин Анго не ни оставя на мира. Времето свърши.
Ти казваш каквото ти е на сърце... - Точно това искам!
Може да не струва, но аз съм доволен.
Ако не ти се занимава, ще помоля друг.
Не ми се прави на хитрец! Знаеш, че не мога да изпусна предложението.
Какво ще си помислят издателите за мен?
И какво е това скапано заглавие?
Какво си въобразяваше, че правиш? Авторски филм?
Щом не ти харесва... - Не, това ми принадлежи. Мое е.
Правата са мои!
Този боклук ми принадлежи!
Елиза...
Иска ми се да кажа, че грешах за нея, когато я срещнах,
че ми се стори грозна, но не.
Беше красива и веднага се влюбих в нея.
Елиза лежеше по корем.
Легнах до нея и я прегърнах силно.
Не исках да я пускам.
Тук съм, държа те, пазя те, до теб съм.
Не си тръгвам, не те оставям.
Нашата история е обща болест. Ще я обичам докрай.
Обичам те.
Как си?
Какво има?
Ясент.
Не вдига. - Колко време не вдига?
Два часа.
Два часа?
Два часа са нищо.
Тя не мисли за мен така, както аз - за нея.
Искаш ли да ми бъдеш кум?
Ще се жениш ли?
Мръсник!
Ще се жениш... Кога?
След две седмици. - Много бързо.
Ами да, какво толкова! - Изненадан съм.
Честито. - Благодаря.
Срещата не е много обичайна. Никога не съм виждала такива обрати.
Но признавам, че съм ужасно впечатлена.
Автофикцията обаче е жанр, който трябва да се обновява.
А тук съвременността на ситуациите
и присъствието им напълно сублимират субекта.
В контекста на предстоящите избори романът ще е гласът на младежта.
Именно това ни липсва в момента. - Да, точно това му казвах.
И аз бях изненадан на първо четене. Но знаех, че трябва да го изпратя.
Първо ще пуснем малък тираж, за да видим как ще се възприеме.
И ако романът се хареса, ще го пуснем в по-голям тираж,
с повече реклама и прочее. - Страхотно.
Може да седнете, разбира се.
Добър ден на всички. Благодаря ви, че сте тук,
в това кметство, в дома на Републиката - общият дом,
домът на народа, на свободата, на равенството, на братството,
но и на съвместния живот,
на това, което ни дава възможност да се обединим.
А какъв по-хубав съюз от този, който ще отпразнуваме днес?
Ще отбележим съюза между Лабиди ел Моршеди...
Вие сте писател, колко романтично!
Роден сте в Сержи, на 21 декември 1990 г.
Син сте на Жак-Франсоа Рьовил,
за когото всички мислим тази сутрин,
и на Фатма Моршеди. Здравейте, госпожо.
Ще се ожените - каква чудесна идея, за Елиза Роле -
студентка, родена на 13 юли 1997 г., в Лион.
Поздрави на вашите съграждани!
Дъщеря на Дени Роле и Марион Дорин Анри, разведени.
Това е любовта! Човек се влюбва и се разлюбва.
Ваши свидетели са Алексей Куянски. Добър ден!
Занимавате се с дигитален асет мениджмънт.
Кумата ви се казва Меймопа.
Вие сте студентка. Имаме нужда от всички, които учат.
Моля ви да се доближите до мен за този така емоционален момент.
Г-н Лабиди ел Моршеди,
син на Жак-Франсоа Рьовил ел Моршеди
и на Фатма ел Моршеди,
съгласен ли сте да вземете за своя съпруга Елиза Роле,
дъщеря на Дени Роле и Марион Дорин Анри?
Да. - Г-це Елиза Роле,
дъщеря на Дени Роле и Марион Дорин Анри,
съгласна ли сте да вземете за съпруг Лабиди ел Моршеди,
син на Жак-Франсоа Рьовил и на Фатма ел Моршеди?
Да. - Обявявам ви за съпруг и съпруга.
Може да се целунете.
Колко е красива любовта, когато е споделена!
Г-жо Елиза и г-н Лабиди,
сега е моментът да размените халките.
Нямаме халки. - Оригинални сте докрай. Трогателно!
Най-красивият съюз е този, който сключвате
пред своите роднини и приятели.
Ще вдигнем наздравица за него!
Благодаря!
Ето ги!
Приятно ми е. - И на мен.
И легендарния Бенжамен! Приятно ми е.
Първият екземпляр. От тази сутрин. Поздравления!
"Светът след нас"? - Нищо не можеш да направиш!
Запазиха заглавието, съжалявам. - Много е добро!
Красиво е. Видя ли, Ясент? - Къде бяхте?
Нищо ли не разбра? Твой проблем.
На Лола
СВЕТЪТ СЛЕД НАС
Превод ГЕРГАНА ЦЕЛОВСКА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО