Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nemam pojma što me tjera da pišem.
SVIJET POSLIJE NAS
Jer imate potrebu? Jer je to vaš način izražavanja?
Ne. Ne, to su fantazije.
Mislim da sam se umorio.
Oduvijek sam mislio da je pisanje
neka vrsta priznanja mojim roditeljima. Ali nije.
Sad pišem za sebe.
Tako vidim druge stvari. Drugdje sam.
Mogao bih pisati o svom životu i ne bi mi dosadilo.
Nije to nikakva katarza, nego...
Kad pišem, govorim sam sa sobom.
Shvaćam da to nije u redu i da je krivo.
Krivo?
Bok!
Reci mi za koga je. Idem ja. -Ne, samo se ti smjesti.
Bibi, stigao si! -Bok!
Dobro si? -Da.
Izvoli, dušo. -Hvala.
Drago mi je što te vidim. -I meni.
Kako si? Što trenutačno pišeš?
Roman.
Ne želiš mi reći o čemu je riječ?
Komplicirano je. Neće ti se svidjeti.
Ako mi se neće svidjeti, onda ga promijeni.
Moraš pisati novele o inspektoru Jacku.
To je bilo sjajno.
To su dječje priče. Nemaju književnu vrijednost.
Fatma, moram ići. Zdravo!
Upoznao si mog sina?
Philippe. Drago mi je. -Labidi. Također.
To je onaj koji je u Parizu.
Dobro došao u Lyon. -Hvala.
Evo. -Što radiš? Ne želim to.
Uzmi! Uzmi! -Zadrži. Ne želim to. Mama!
Labidi, uzmi to što ti mama daje.
Eto.
Naljutit ću se. -Da, da.
Uzmi. -Dobro.
Dobar dan! Molim jednu kavu.
Hvala.
Ostala sam dva tjedna u Tokiju
jer sam htjela vidjeti...
Oprostite.
Znam da je malo neugodno što ću te pitati...
I sigurno ti to često govore, ali...
Hvala.
Vatre?
Da, kuće su im ludnica.
Što si govorila u vezi s vlakovima?
Da. Ali malo je skupo.
Hvala.
Izvoli. Ovo si zaboravio.
A da, znam. Htio sam ti dati svoj mobitel.
To je otmjenije od toga da ti samo dam broj.
Bi li popila kavu?
Baš je pijem s prijateljicom.
A, da, tako je. Nema problema.
Možda drugi put.
Sad barem imaš moj broj.
Nije prošla. Hoćete ponovno pokušati?
Ne, neće proći.
Plaćam samo limunadu.
Ona će platiti svoju salatu. -Bez brige.
Vidjela je da mi je neugodno
pa se ponašala kao da je normalno da svatko plati svoj dio.
U 21. stoljeću smo. Ne plaćaju više muškarci.
Što je?
Čudno mi je što si izlazila s glumcem.
Mislio sam da se oni drže svojih.
Ma to je gotovo. Nikad više.
Umjetnici misle da su...
Ne svi. Vjerujem da...
Čekaj. Glumac si? -Ma kakvi.
Reci ako jesi. -Nisam umjetnik.
Piskaram. Možda jednog dana napišem roman, ali ne znam.
Vidiš da uopće nisam umjetnik.
Sve ovo govorim kako bih ti rekao da moraš platiti svoju salatu.
Zatim smo izašli i otišli k njoj.
Spavaš ili te boli briga?
Ne znam što bih ti rekao. To je jako lijepo.
Daj prestani.
Ozbiljno. Podsjetilo me na upoznavanje sa Sarom.
Čekaj, idem vidjeti je li tata kod kuće.
Večeras bi trebao raditi.
Ne miči se. -Obećavam.
Što je?
I onda nakon... -Čega?
Jesi li proveo noć s njom? Bilo je lijepo?
Daj, sad me ljutiš. Idem spavati.
Labidi se zaljubio.
Zaljubljeni Labidi.
Ne živciraj se. Sve će biti u redu.
Ne bismo bili ovdje da nemamo dobar razlog.
Radi to zbog tebe, zar ne?
Ma ne! Daj malo samopouzdanja.
Oprostite što kasnim.
Bila sam s lošim piscem koji je napisao dobru knjigu.
Vincent, dobro si? -Odlično.
Vidim da ti ide. Labidi. -Labidi. Tako je.
Lijepo ime. Odakle je? Marokansko?
Tuniško.
Za mnom. Hvala, Benjamin. Upoznali ste Benjamina?
Dobar dan. -Drago mi je.
Idemo gore. Mirnije je.
Pročitala sam prva tri poglavlja koja mi je Vincent dao.
Obećavajuće je. Pročitala sam i vašu novelu.
Ali kao da stremite nekoj drugoj dimenziji.
Novela je dobra, ali to je viša razina.
Naša izdavačka kuća voli oštrije stvari.
Za svoje godine uspjeli ste se
potpuno uživjeti u rat u Alžiru,
i to vrlo detaljno i pedantno.
A to je ono što tražimo.
Bilo bi dobro da roman izađe u rujnu.
Da ga možemo prijaviti u književnoj sezoni.
Znači da trebamo rukopis za šest mjeseci.
Mislite da to možete?
Da. Možete se pouzdati u Labidija.
Uvijek se držao rokova. On je vrlo vrijedan radnik.
Šest mjeseci je u redu.
Pa to je savršeno. Ali imamo uvjet.
Ako ne budemo zadovoljni
ili ako ne budete poštovali rok, sve zaustavljamo.
Da, naravno.
Savršeno. Sad ćete potpisati.
Hvala. -Ne, hvala vama.
Eto. Odlično.
Hvala vam. -Hvala, Isabelle.
Vidimo se. -Vidimo se.
Odlično.
Dobar dan. Fabrice? -Da.
Ugodna večer.
Minus 843.
Sranje!
Aleksei: "Hitno! Ključ mi je ostao u sobi, a vrata su se zaključala!"
Jebemti...
Žao mi je.
Dobar dan. Dobili ste govornu poštu Elise Rollet.
Molim, ostavite poruku.
Ja sam.
Htio sam razgovarati s tobom i čuti ti glas.
Nazvat ću te poslije. Pusa.
Čestitam!
Hvala. Ali ti si taj kojeg su prvog trebali objaviti.
Govoriš gluposti.
Dobro si? Još si kod Vincenta?
Da, da.
Sve u redu? -Dobro je, da.
Kod tebe je sve u redu? -Savršeno, da.
Lijepo što si došao.
Dobro si? -Čim tebe vidim.
Pustit ću te da se odmoriš. Laku noć.
Vlakovi su sve skuplji.
Zato nisam mogao prije doći. Žao mi je. Propustio sam Bajram.
Ne brini se za to.
Reci mi, Bibi, imaš li curu?
Volio sam kad si mi dovodio komade.
Bile su grozne.
Ne znam kako ti, ali ta tvoja glava...
U svemu sam uspio s tvojom majkom, ali s tobom smo zaribali.
Stvarno? -Da.
Zaribali smo te.
Ne možeš u životu u svemu uspjeti.
Što radiš ovdje?
Vidiš, više ne kašljem.
Rekao sam ti da ću uspjeti propušiti.
Mogli bismo se viđati. Nisam tu često.
U tome i jest problem.
Stigla sam. Ostavljam te.
Čekaj! Nađimo se nakon predavanja.
Poslat ću ti adresu porukom.
Dođi i onda se više ne moramo vidjeti.
Na tebi je. U redu?
Dobar dan. -'Dan.
Jednu kavu, molim vas. -Može.
Hvala.
Smjestite se.
Puno hvala.
Gdje si bio?
Mama, ovo je Elisa.
Dobar dan. -Dobar dan.
Tata! Dođi. -Elisa. Drago mi je.
Također.
Fatma. A ovo je moj otac, Jacques.
Ovo je Elisa. -Elisa.
Dobar dan. Elisa. Drago mi je. -Dobar dan.
Dajte da vas ljubim.
Bolje da sjednemo. -Da.
Nisi mi rekao da ne nosi rubac.
Točno. Zaboravio sam ti reći.
Inače ga uvijek imam,
ali nisam vas htjela uvrijediti.
Sad kužim zašto si iznenada došao u Lyon.
Pa da.
Dobar dan.
Imate goste. -Da, vraćam se.
Ubit ću te! Mogao si mi reći!
Potpuno si lud! -Da.
Evo.
Da izujem cipele?
Ako želiš. Nisam čistio.
Sretna sam što sam ovdje.
I ja. Mogu te poljubiti?
Sranje!
Tko je to?
Oprostite. Pravite se da me nema.
Što izvodiš?
Aleksei!
Izađi iz tuša.
Izađi!
Prokletstvo, razbit ću ga.
Aleksei? -Šuti!
Što izvodiš, jebote? Izađi iz tuša, nisi normalan.
Izlazim iz tuša.
Zdravo. -Elisa?
Aleksei? -Glavom i bradom.
Smetam vam.
Imao sam spoj sa ženskom s "Tindera",
ali otkantala me nakon prvog piva i nisam imao gdje spavati.
I evo me.
Pa zdravo!
Što radiš? Zdravo.
Činiš mog frenda sretnim. -Gubi se.
Onda sam i ja sretan.
"Kao kosilica za travu..."
"Nije pronašao stan?"
"Traži ga."
"Htio bih
nešto pronaći
i živjeti s tobom."
Bi li htjela?
Da.
Zvala si me?
Prestani.
Hvala, ljubavi. -Možeš posoliti.
Hvala na ukusnom jelu.
Ma molim te. Užasan sam.
Oprosti.
Ovo je baš fora.
Kakva je ovo glazba?
To je život.
Živio život!
Izvolite. -Hvala. Ugodan dan.
Također. Doviđenja.
Izvolite. -Hvala.
Ugodan dan!
Dobar dan. -Dobar dan.
Clémence? -Da.
Izvolite. -Hvala, savršeno.
Labidi?
Jesi li to ti? Što radiš ovdje?
Poznaješ ga? -To mi je prijatelj s faksa.
Labidi, ovo je Clémence.
Drago mi je, Clémence. -Također.
Moram poći. -Čekaj!
Koliko dugo ovo radiš?
Ma ne, to je zbog romana. -Aha, u redu.
Da se mogu uživjeti u lik.
Jako je suvremen.
Da, pa...
Hoćeš napraviti stanku? Uzeli smo hrane za četvero ljudi.
Lijepo od tebe, ali... Imam druge dostave i to.
Moram održati ritam. Inače je varanje.
Možemo poslije na piće. -Rado.
Bok! -Bok!
Tata, misliš da ti računovođa može malo povećati plaću?
Sigurno.
Za 1200 na mjesec nisi dobar jamac.
Doviđenja, hvala.
Ovaj je na prvom katu.
Puno vas je pa ćemo ovako.
Idemo dvoje po dvoje.
Ostali neka pričekaju na ulici,
a ne na hodniku. Zbog susjeda.
Na kraju, sve standardno. Ako vas zanima stan,
predajte mi papire pa ćemo vas nazvati.
Oprostite! -Da?
Ja nemam papire. -Nemate papire?
Ne. To nije ekološki.
Ali mogu ih poslati e-mailom.
Stanite. To što vam je ekologija izgovor
da uštedite dva eura i ne donesete papire...
Iskreno, nemamo o čemu razgovarati.
A kako ste ekološki osviješteni, odšećite odavde.
Pa se vidimo drugi put.
Imaš još takvih?
Super. Krećemo s razgledavanjem.
Pivo?
Može.
Jako si sladak.
Povremeno znam biti.
Pronašao sam nam stan.
Čist, svijetao, s drvenim podovima, bordurama i sanitarijama.
Izgledaš iznenađeno.
Naš je.
Sutra potpisujem.
Može?
Jer želim živjeti s tobom.
Nas dvoje skupa cijelo vrijeme.
Ne, namješten je.
To je dobro, zar ne? -Zaista jest.
Nije to preskup kvart?
1200 eura. -1200?
Snaći ću se.
Naravno.
Sviđa ti se?
Odličan je. Super. Jako je lijep.
Što radiš tu?
Tata ti je tu? -Ne, radi.
Što je bilo?
Ne znam.
Mislim da ja to ne mogu.
Ali htjela si taj stan. -Ne znam.
Razgovarali smo o tome u Parizu. Ne razumijem.
Skupa smo to odlučili.
Ne treba pred prvom zaprekom odmah dignuti ruke.
Ne znam zašto to govoriš.
Ako ne vjeruješ u tu neku ideju para, baš me briga.
Samo vjeruj u mene.
Uvijek ću činiti sve za tvoje dobro.
Ne želim da si loše.
Nismo o tome razgovarali.
Ti si govorio.
Ali nisi me pitao želim li otići
živjeti u drugi grad i odjednom živjeti s dečkom.
A oduvijek živim s ocem.
I taj stan nije moj dom.
Sam si ga odabrao. Izabrao si namještaj bez mene.
Nisi me ništa pitao.
Možemo uzeti drugi, nema problema.
Htio sam ti udovoljiti. -I jesi.
Hoćeš da uzmemo tvoje stvari? Evo, uzet ćemo ih.
Uzet ćemo ovo. -Zec je tatin.
Ovaj zec je od tvog tate?
Ne mogu si to priuštiti.
Ne mogu ti davati pola stanarine.
Nemam novca.
Rekla sam ti da mogu
jer sam mislila da nećemo pronaći stan.
Šališ se? Potrošio sam dva sata da dođem.
Sljedeći put pošalji poruku, jeftinije je.
Ozbiljno ti govorim, Labidi. -I ja tebi.
Obećao sam ti da ćemo uzeti stan
i uzet ćemo ga. Snaći ću se.
Ti idi na predavanja, a ja ću sam plaćati stanarinu.
Kada dobiješ diplomu, ti ćeš plaćati.
Nije na tebi da to plaćaš.
Želim to. Ne brini se.
Jesmo li gotovi s cjenkanjem?
Ne moraš ništa revidirati?
Ne budi smiješan. Daj mi to.
Govori mi o povijesti. Radiš na Rimu ili tako nečem.
Punskom ratu.
Što?
Radila sam na Punskom ratu i govorila sam ti o Drugom.
Drugom punskom ratu? -Da.
Bila su dva punska rata? -Sveukupno.
Ti bokca! -Ne, ali...
Sve će biti u redu.
Kao što sam vam rekao na početku videa,
bili vi mladi ili stari,
zapravo nema nikakve veze.
Pravo pitanje glasi:
kako brzo zaraditi puno novca?
Možemo igrati "Loto". -To je glupo.
Možemo se uzdati u horoskop.
Što? -Astrologija. Horoskopski znakovi.
Nema šanse. Ono što nama treba je
nešto konkretno i brzo.
Što to gledaš?
Zanima me burza.
Uz algoritme bismo mogli puno zaraditi.
Ali moramo nešto uložiti.
I ja govorim gluposti? Barem sam realna.
Ovo je realno. -Aha, da.
Nemaš pojma.
Ne, on nije pisac.
Uđi!
Cipele!
Da, da. U redu.
To je šala? Ma ne!
Drži ga dvije sekunde.
Ne, neće uzeti drugu budalu da to napiše.
Ma ne! Ne zna si ni ime napisati kako treba.
Kunem ti se. Misliš? Ne.
Jebe mi se. Jebe mi se za sve njih.
Naravno. On nije autor ni pisac.
Ne. Slušaj.
Odlično. Hajde. Čujemo se. Bok!
Michel, jesi li prepoznao Labidija?
Nisi ga prepoznao!
Kako život?
Vjerujem da ide.
Prošla su već dva mjeseca,
a ti mi nisi ništa poslao.
Imaš važnijeg posla?
Sve je u redu. Radim. Ne brini se.
Imaš važnijeg posla.
Misliš da bi mi mogao dati avans
pa ti vratim kad potpišem ugovor ili je to previše?
Jebote, zaljubio si se.
To je sranje.
Zaljubljenost ne donosi lovu.
Donosi li? -Ne donosi.
Jednostavno je.
Što brže pišeš, to ćeš prije potpisati ugovor i dobiti lovu.
Halo? -Nešto nije u redu?
Sve je u redu. Htjela sam čuti sina. Ne smijem?
Sve je odlično. -Super.
Jesi li sigurna da je sve u redu? -Zašto ne bi bilo? Sve je u redu.
Radiš? -Da, pišem.
Tata je dobro?
Dobro je. Jesi li se čuo s njim u zadnje vrijeme?
Ne. Zašto? Što je bilo?
Zašto uvijek misliš da je neki problem?
Sad radi manje i više je kod kuće.
Imamo više vremena za sebe pa je u super formi.
Jučer je radio palačinke. -Opa!
Puštam te da dalje radiš.
Poljubi Elisu. -Dobro.
Pusa. -Pusa i tebi.
Pusa. -Pusa.
Zašto mi ne daš da pročitam što si napisao?
Jer nije baš zanimljivo.
Pišeš knjigu kako bi je ljudi čitali, zar ne?
Hoće li je izdati? -Ne znam.
I misliš da je ja neću pročitati
jednom kad izađe?
Pročitala sam onu novelu koja je dobila nagradu.
Pročitala si je?
I sjajna je.
Obavještavamo vas da zbog stanja na vašem tekućem računu
ne možemo napraviti zadužnicu
kod Agencije za nekretnine "Voltaire".
Dajemo vam rok od 17 dana
da uplatite sredstva na svoj račun.
Axel? -Da. Labidi?
Labidi, da. Kako si? -Dobro, ti?
Evo. -Hvala.
Savršeno izgleda.
Hvala. -Novac.
A, da, oprosti.
Novac. Izvoli.
Da.
Odlično. Savršeno.
Želim ti ugodan dan. -Također.
Da ponovim. "iPad Air" vrijedi 570 eura,
a fotoaparat "Kodak F7X" 450 eura.
Ali niste svojim očima vidjeli krađu.
Nisam. Bio sam na terasi kad sam htio platiti
i mog ruksaka više nije bilo na stolu.
Znate li koje je lopov rase?
Bijelac? Arapin? Afrikanac?
Što time želite reći?
Ako mislite da vas je pokrao Arapin, morate nam to reći.
Ne znam. Ukrali su mi ruksak. Nisam ništa vidio.
Dobro. Onda ćemo tako staviti.
U redu.
Doviđenja. -Doviđenja.
Kako ide s pisanjem?
Ima uspona i padova. Kad sumnjaš u sebe.
U državi smo koja obezvređuje svoju kulturu.
Zašto me točno zovete?
Imate problema s računom?
Objasnio sam vam. Trenutačno radimo rekonstrukciju.
Promijenit ćemo knjigovodstveni servis.
Dobivat ćemo uplatu devetog, a ne petog u mjesecu.
Pa sam se pitao biste li mogli naplatiti stanarinu
od desetog u ovom mjesecu.
A to? Da, nema problema.
Želim vam ugodan dan.
To! Savršeno. Puno hvala.
Bio si odličan.
Samo da sjedne lova od osiguranja i sve će biti dobro.
Oprosti! -Da!
Mogu li dobiti cigaretu?
Naravno.
Hvala. Kako se zoveš?
Ja sam Lola. -Lola?
Da, ali... -Jako lijepo ime.
Zauzeta sam, žao mi je.
Imaš dečka? -Da.
Daj mu pusu u moje ime.
Može.
Bok! Ja sam Aleksei.
Bok! -Bok!
Vidimo se.
Zašto? Sranje.
Ma daj! Mamu ti jebem.
Bok! -Bok!
Bilo što reci. -Što?
Da, sljedeći tjedan potpisujem kupoprodajni ugovor.
Nisi me shvatio.
Sljedeći tjedan potpisujem kupoprodajni ugovor.
Tri sobe, dugačak balkon, okrenut prema jugu...
Pravi biser.
Znaš što bih sad želio?
Da mi sudbina pošalje divnu, krasnu djevojku
s kojom mogu dijeliti svoje strasti.
Znaš moje strasti. Humor, biciklizam...
Zašto se to samo meni događa?
Bivša ti se nije javila?
Ne.
Otkad si otišao, osjećam se baš usamljeno.
Sve je u redu s Elisom?
Sjela vam je uplata u iznosu od 1625 eura.
Znaš što? Pozivam te k nama kao ispriku. Može?
Dobro si? -Da.
Ovo je Hyacinthe. -Drago mi je.
Kaže da su probni ispiti pljuga. Ali nisu.
Štoviše, najteži su.
Na kraju ćeš dobiti bolju ocjenu. -Vidiš?
Za Elisu.
Dobro došla, Hyacinthe.
Idem pišati.
Čime se baviš?
Ja sam na konzervatoriju.
Fora! Kazališnom? Plesnom?
Kazališnom. Ali nisam loša ni u plesu. Kužiš se u to?
Ne. Bila sam s jednim glumcem i to je sve.
Ovu pjesmu posvećujem Elisi koju volim više od svega
i koja će dobiti najbolje ocjene na ispitu!
I htio bih reći da probni ispiti nisu mala stvar.
Može jedan veliki aplauz. Hvala.
Bravo!
Treba ohrabriti studente i mlade.
Zaboravila si sve dane,
sve vrijeme koje je pripadalo nama...
Buđenja s tvojim rukama oko mog vrata
i ljubav koju smo posvuda vodili.
Zaboravit ćeš sve loše dok me gledaš kako patim
i teške trenutke u kojima nisi znala što reći
i kad je trebalo samo otići.
Zaboravit ćeš osmijeh,
poglede koji govore o vječnosti,
sve riječi za koje smo se kleli da nećemo zaboraviti.
Zaboravit ćeš.
Ne moraš pisati roman?
Labidi?
Jebemti! Sranje!
O, moj Bože!
Što se događa?
Ništa. Ne brini se.
Što ti je? -Oprezno! Ne stišći me jako.
Što ti je?
Pokušao sam se baciti pod kamion
kako bih dobio novac od osiguranja,
ali nije mi uspjelo.
Kreteni su zvali vatrogasce. Mislili su da se želim ubiti.
To sad više nije moguće.
Ne, bit će sve u redu. Ne brini se. Samo se moram odmoriti.
Možeš se skinuti?
Da?
Ma ne!
Ja sam. -Dobro si?
Da. Ti si danas uplatila novac?
Kad nas je Elisa nazvala...
Ne! Zašto ste to učinili?
Nismo vas mogli ostaviti na cjedilu.
Nemate novca! To je glupo.
Roditelji smo ti. To je normalno.
Ali snalazim se nekako.
Najvažnije je da se brinete za sebe.
Labidi, moraš katkad prihvatiti pomoć.
Kad možemo, dat ćemo ti.
Ne želim da zbog mene budete u govnima.
Nismo. Nismo znali što ćemo s tim novcem.
Imamo sve što poželimo. Uzeli smo i konobarice.
Uzeli ste ih?
Da, jedna me baš podsjetila na tebe.
I sad se više nemoj brinuti.
Dapače. Moraš nam reći kad si u problemu.
Pokušao sam i nisam uspio. Tako to ide, ništa strašno.
Ne gubi hrabrost.
Mi ne odustajemo odmah. Uspjet ćeš.
Dobro si? Pod stresom si? -Ne, sve je u redu.
Oprosti što ti govorim "ti", ali to je naša politika.
Naravno. -Nitko nije poseban. Svi smo kul.
Iskreno, primili smo golem broj prijava,
ali tvoj sam životopis zadržala
jer si vrlo poseban.
Studirao si. To je plus.
I dobro poznaješ kulturni milje.
Naši klijenti su upravo takvi.
Vrlo su moderni i kultivirani. -U redu.
Znat ćeš razgovarati s njima. Nama je najvažnije
suosjećati s klijentima. Kužiš?
To je naš brend. Mi smo "friendly".
Već rabimo sve "eco-friendly" materijale.
Okviri su biorazgradivi i to.
Ali prije svega smo "human-friendly".
Jer za svaki par koji prodamo, dajemo par najsiromašnijima.
I to im treba reći. To je jako važno spomenuti
jer je to danas jako važno.
Tu je i dobra namjera. Djeluje naivno, ali to je važno. Eto.
Imaš pitanja? -Ne.
Nabroji mi svoje tri vrline.
Ne znam. To mi je glupo pitanje.
To me stavlja u malo neugodnu situaciju. Oprosti.
Ne ispričavaj se. Upravo te zato i želimo.
Treba njegovati različitosti. -U redu.
Ne mijenjaj se.
Danas počinješ? -Da.
Super. Plaća je minimalac. -Da.
Znao si?
Ali imaš bonuse. Što više prodaš, više zaradiš.
Dobar dan. -Dobar dan.
Da vas pustim da pogledate? -Hvala.
Samo izvolite.
Suzanne? -Da?
Došao je kupac. -U čemu je problem?
Ne znam. Možda ga ti želiš uslužiti.
Ne. Zašto? Sad je to tvoj posao.
Dio si našeg tima. -U redu.
Budi simpa, kul i opušten. Razgovaraj s njime. Može?
Daj mu ovo. Uvijek upali.
Da. -Hajde.
Usredotoči se! -U redu.
Lova!
Izvolite. Želite kavu? -Ne, hvala.
Uzmite dok vam nudim.
Ne pijem kavu.
Odlično. Nisam je jutros popio.
Čime se bavite?
Urednik sam. -Stvarno?
Književnost ili tisak? -Književnost.
Književnost! Odlično! Koja izdavačka kuća?
"Éditions de Minuit". Ne znam znate li za nas.
Da, znam. Čitao sam puno Tanguyja Viela.
Sad mu je izašao roman "Iceberg".
Odlično. Ne znam jeste li ga pročitali.
Nisam još.
Super je. Preporučujem ga. Zadovoljni smo prodajom.
Ove nisu loše. Sviđa mi se oblik
i mislim da mi dobro stoje.
Odlične su, da. -Što mislite?
S njima ćete prodati puno knjiga.
Nadam se.
"Poslovni tečaj Metoda SONCAS"
Sigurnost. Ponos. Novitet.
Labidi? -Udobnost. Novac. Suosjećanje.
Da? -Nitko nije u trgovini.
Možemo iskoristiti priliku da ocijenimo tvoje tehnike.
U redu.
Spreman? -Da.
Kako pristupamo crvenom tipu osobnosti?
Crveni je u žurbi,
želi konkretne informacije i misli da sve zna.
Odlično. -Slažem se.
Kopiram njegove geste, krećem se u njegovu smjeru.
Argumentiram, ali mu ne proturječim.
Točno. Puštaš da on pobijedi. -Da.
Žuti?
Žuti tip je emotivan. -Da.
Želi originalne stvari.
Misli da je umjetnička duša
pa moram uspostaviti lažan prijateljski odnos da ga uvjerim.
Nisu loše. -Izgledate kao da ste iz "Beatlesa".
Dobro si to naučio. -Da.
A zašto to sve radimo?
Da zaradimo.
I usput, klijentica 239 ostavila ti je svoj broj.
Stari, znači da si to dobro odradio.
Dobra večer. Još radite?
Dobra večer. Da, uđite.
Tražim poseban par naočala
za kratkovidnost koja mi je stvarno zapreka.
U redu. -Imate li savjet...
Predložio bih vam ove na uzorak leoparda.
Super. -Odlično će vam pristajati.
Vidjet ćemo.
Ne, jako su ružne.
Ne želim vas gnjaviti... -Probajte, bez obzira.
Pogledat ću negdje drugdje. -Probajte.
Dobro, vjerujem vam. Dakle...
Da vidim.
Jebote, nije loše.
Zaista imaš dara.
Je li ovdje voditeljica poslovnice?
Čekaj.
Ništa strašno.
Ne, oprosti. Ovo je sranje. -Ne brini se.
Neće mi se dignuti.
Nije idealno mjesto. Ne brini se.
Oprosti. -Ma ništa.
Oprosti, ne znam zašto neće. Umoran sam.
Sranje. -Ne diraj me, jebote!
Stani! Što radiš? -Uzmi stvari i gubi se!
O čemu ti? -Što je ovo?
Labidi, što je to?
Ništa. Ne znam zašto ga nisam bacio.
Ako nije ništa, zašto si ga sačuvao? Ne vjerujem ti!
Odlazi! Uzmi stvari i gubi se!
Radim po cijele dane.
Znaš da nisam nikad radio takvo što. Dosta je, prestani.
Dosta je. Ustani i odlazi! Ustani!
Ne mogu više! Stani! Dosta je!
Radim sve zbog tebe! Zbog tebe! Jasno?
I zato prestani!
Pusti me, jebote! Boli me!
Nisi normalan! -Sad ćeš otići?
Zajednički život je bezveze?
Bolje je živjeti sam?
Hajde, onda odlazi!
Jebemti!
Ma nije moguće.
Potpuno su nove? -Da, nove su.
Da? 40 eura? -Tako je.
Hvala. -Bok. Ugodan dan!
Zadrži ostatak.
Doviđenja! -Doviđenja!
Nema potrebe za isprikom, seronjo.
Šališ se? Da se ispričam što si ti stajao nasred ulice?
Imaš neki problem?
Moj je problem što si tu s hrpom buržuja
s kojima se preseravaš nakon posla.
O čemu ti? Ti si buržuj. S tom svojom curom.
Dosta je. -Pusti ga!
Pusti ga! -Gubi se!
Elisa?
Idem k mami.
Trebaš vremena za sebe.
Moramo se malo odmoriti jedno od drugog.
Dolaziš? Htjela bih još danas zatvoriti.
Ne živim ovdje. -Oprosti.
"Labidi, ne ljutim se.
Samo oboje trebamo vremena."
Dobili ste govornu poštu Elise Rollet.
Ostavite poruku nakon zvučnog signala.
Ja sam. Zovem samo da te pitam što radiš.
Dobili ste govornu poštu Elise Rollet.
Ostavite poruku nakon zvučnog signala.
Philippe!
Zdravo.
Ostavit ću vas.
Može.
Nazvat ću te. -Može.
Umro mi je tata.
Tata mi je jučer umro.
Ne, prekjučer. Više se i ne sjećam kad.
Mislio sam da se to neće nikada dogoditi.
Moj je otac umro bez sina kakvog je zaslužio.
Nisam se ni potrudio.
Bibi. Habibi. Njegov nesposobni sin.
Najmlađi, hirovit i ohol.
Moj je otac umro.
Ne sjećam se da sam mu ikad rekao da ga volim.
Poslušaj. -Što?
Ni na što te ne podsjeća? -Podsjeća.
Kakva uspomena!
Boli me ruka.
Jesi li spreman?
Dođi. -Što radiš?
Sjeti se.
Smiješan si.
Volio bih jednog dana znati voljeti kao on.
Moj otac oženio se mojom majkom, volio njezina boga i uzeo njezino prezime
zbog njezinih mana koje su njemu bile jedinstvene.
Moj je otac mrtav, a ja ga nisam znao spasiti.
Moramo otvoriti kafić.
Moja je majka Tunižanka.
To se na meni ne vidi.
Ime je jedino što me veže s podrijetlom.
Dobar dan, izvolite.
Majka je učinila sve da se ne vidi da sam sin useljenice
i da izbjegne probleme svog doba.
Ja sam klasno kopile, klasni prebjeg, transklasna osoba,
buržuj, propalica
i siromah...
Koji se pretvara da živi kao bogataš.
Imam vremena i mogao bih raditi za pristojnu plaću,
ali imam vrlo skromne potrebe.
Gađenje i cinizam jednog staleža prema drugom
i ambicije vjernika.
Nikamo ne pripadam. To je ta moderna bol.
Ta hitna praznina u koju tonemo.
Postao sam sve što sam prezirao.
Određena ideja kulture kao dokaz inteligencije.
Lakrdijaš buržujskog staleža.
Traže me da ispričam svoju životnu priču i nesigurnosti
da napokon vide da to postoji.
Nema zabave u krađi, nema zadovoljstva u varanju.
Za izlazak iz toga treba energije.
To ti kažem, ali mora ostati među nama.
Htjeli su te otpustiti, ali branila sam te i rekla:
"Super je prodavač. Ljudi mu totalno vjeruju.
Vidite brojke. To je dokaz."
Ostaješ kod nas. Ali nećeš dobivati bonus.
Otišao si iz trgovine usred bijela dana, Labidi.
Tri dana zaredom nisi došao na posao.
To je nemoguće. Razumiješ li?
Moraš se ponovno dokazati.
Dokaži da je ovaj brend tvoja obitelj,
da nam možeš vjerovati
i da nam se možeš obratiti jer smo zajedno.
Računamo na tebe.
Idemo na posao?
Bit će sve dobro. Idemo!
Labidi, budimo iskreni, zajebavaš me.
Imamo priliku kod super urednika,
napisao si roman koji je odličan
i onda, nakon što se mjesecima nisi javljao, pošalješ mi ovo sranje?
Ako želiš pisati o svom životu, pokreni "blog".
Stvarno misliš da je čitatelje briga za tvoje probleme?
Svi imamo probleme.
Christine Angot razbit će nas.
Rok je prošao.
A ti stavljaš srce na dlan.
To je ono što želim učiniti. Tako mi je ugodnije.
Možda je sranje, ali ja sam zadovoljan.
Ako to ne želiš, razumijem.
Pitat ću nekog drugog.
Još si i pametan!
Znaš da joj to moram poslati.
Ne mogu propustiti priliku.
Što će urednici misliti o meni?
I kakav je to usrani naslov?
Što je to? Neki nezavisni francuski film?
Ako ti se ne sviđa, idem.
To meni pripada. Moje je.
To je moje vlasništvo.
Možda je sranje, ali moje. Vlasnik sam sranja.
Elisa...
Volio bih da mogu reći da sam pogriješio u vezi s njom
kad sam je upoznao
i da mi je bila ružna, ali ne.
Bila je lijepa i odmah sam pao na nju.
Elisa je ležala na trbuhu.
Ispružio sam se pokraj nje i stisnuo je uz sebe.
Nisam je htio pustiti.
Tu sam, držim te, štitim te, s tobom sam.
Neću otići, neću te pustiti.
Naša povijest je česta bolest.
Volio sam je do kraja.
Volim te.
Bok!
Što je bilo?
Hyacinthe mi se ne javlja.
Koliko ti se dugo nije javila?
Deset sati.
Deset sati!
Deset sati nije ništa!
Njoj nije stalo do mene kao meni do nje.
Hoćeš mi biti kum?
Ženiš se?
Budalo!
Kad se ženiš?
Za petnaest dana.
To je brzo.
Da, brzo je. Što misliš?
Iznenađen sam.
Čestitam.
Hvala.
Ovo inače ne radimo.
Ali nisam nikad vidjela ovakav zaokret.
Moram priznati da sam jako impresionirana.
Ali autofikcija je žanr
koji se konstantno treba obnavljati.
Ove su situacije suvremene,
sve se zbiva u ovo vrijeme i to oplemenjuje ovaj roman.
A kako dolaze izbori, roman ćemo izdati prije
kao neku vrstu ispovijesti današnje mladeži.
Upravo nam je to nedostajalo u ovom trenutku.
Točno sam mu to i ja rekao.
Prvo sam bio iznenađen, ali kad sam ga pročitao,
rekao sam si da ti to moram poslati.
Ovako ćemo. Za početak,
ide mala tiraža da vidimo kako će proći.
Ako roman nađe svoju publiku, idemo na veću tiražu
s jačom promocijom i slično.
Odlično.
Možete sjesti.
Dobar dan svima.
Hvala što ste danas došli u vijećnicu,
dom Republike, zajedničku kuću,
kuću naroda, slobode, jednakosti i bratstva,
ali i mjesto gdje sklapamo brakove
čijim se povodom ovdje okupljamo.
Ima li ljepše zajednice od one koju danas slavimo?
Slavimo brak Labidija El Morchedija...
Dobar dan. Vi ste pisac. Vrlo romantično!
Rođen 21. prosinca 1990. g. u Clergyju, Val-d'Oise,
sin Jacquesa Françoisa Revillea, oženjenog kao El Morchedi,
na kojeg mislimo svaki dan,
i Fatme El Morchedi.
Dobar dan, gospođo.
Vi ćete se vjenčati, i to je baš lijepo, Elisa Rollet.
Vi ste studentica.
Rođena 13. srpnja 1997. g. u Lyonu, Rhône.
Pozdravljamo sve iz Lyona.
Kći ste Denisa Rolleta i Marion Dorine Henry koji su rastavljeni.
I to je ljubav.
"Možemo se voljeti i ne voljeti", kako je pjevao Calogero.
Vaši svjedoci su: Aleksei Kouyenski. Dobar dan.
Po zvanju ste rukovoditelj digitalne imovine.
I vi ste Elisina svjedokinja. May Maupas.
Studentica ste, a trebamo sve studente.
Molim vas da priđete
tijekom ovog dirljivog trenutka.
G. Labidi El Morchedi,
sin Jacquesa Françoisa Revillea, oženjenog El Morchedi,
i Fatme El Morchedi,
uzimate li za ženu gđicu Elisu Rollet,
kćer Denisa Rolleta i Marion Dorine Henry?
Da.
Gđice Elisa Rollet, kćeri Denisa Rolleta i Marion Dorine Henry,
uzimate li za muža g. Labidija El Morchedija,
sina Jacquesa Françoisa Revillea, oženjenog El Morchedi,
i Fatme El Morchedi?
Da.
Proglašavam vas mužem i ženom.
Možete se poljubiti.
Kako je ljubav lijepa kad je dijelimo!
Gđice Elisa i g. Labidi,
možete razmijeniti zavjete.
Nemamo zavjete.
Originalan par do kraja. Jako dirljivo.
Najljepši savez
upravo je ovaj koji ste sklopili
uz prisutnost obitelji i prijatelja.
Nazdravimo tomu.
Hvala.
Pogledajte!
Drago mi je. -Također.
Vi ste sigurno famozni Benjamin. Drago mi je.
Ta-da!
Prvi primjerak.
Jutros je stigao. Čestitam.
"Svijet poslije nas".
Nisam mogao ništa učiniti u vezi s naslovom.
Htjeli su ga ostaviti, žao mi je.
Odličan je.
Jebote, kako lijepo! Jesi li vidjela, Hyacinthe?
A gdje ste bili?
Ništa ne kužiš? Tvoj problem.
"Za Lolu"
MEDIATRANSLATIONS