Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Fogalmam sincs, miért írok.
A VILÁG UTÁNUNK
Mert szüksége van rá,
mert ez az ön kifejezésmódja.
Nem.
Ez csak fantázia.
Azt hiszem, mert elfáradtam.
Mindig is azt hittem, az írással mutatom ki hálámat a szüleimnek,
de nem így van.
Amikor írok, magamért teszem.
Így pedig...
megélek valami mást, elmenekülök.
Leírhatnám az egész életem, és nem unnám meg.
Nem is valamiféle katarzisról van szó.
Amikor írok, magammal beszélek.
Megértem, mi a baj, mit csinálok rosszul.
Rosszul?
6 HÓNAPPAL KORÁBBAN
Szia!
- Kiviszem én. - Nem, ülj csak le!
- Bibi! Megjöttél! - Hogy vagy?
- Tessék, drágám. - Köszi!
- Örülök, hogy látlak. - Én is.
Mi újság?
Mit írsz mostanában?
Egy regényt.
Elárulod, miről szól?
Bonyolult, nem tetszene neked.
Akkor írj valami mást!
Folytasd Jack felügyelő történeteit! Az szuper volt.
Az gyerekeknek való, nincs irodalmi értéke.
Fatma!
Mennem kell.
- Szia! - Bemutattam már a fiamat?
- Philippe, örvendek. - Labidi, örvendek.
Párizsban lakik.
- Isten hozott Lyonban! - Köszönöm!
- Tessék! - Nem kérem.
- Tedd el! - Tartsd meg!
- Anya! - Labidi!
- Vedd el, amit anyád adott! - Na ugye?
- Ne idegesíts! - Jól van.
- Vedd már el! - Jól van!
Jó napot! Egy kávét kérek szépen. Köszönöm!
Két hétig voltam Tokióban, mert meg akartam nézni...
Bocsi!
Tudom, hogy béna ilyet kérdezni,
és biztos gyakran hallod, de...
Király, köszi!
- Mit is mondtál? - Ja.
Elképesztőek azok a házak.
Ja, a vonatról volt szó?
Elég drága.
Köszi!
Ezt ott felejtetted.
Ja, tudom.
Oda akartam adni...
a telefonomat, mert az menőbb, mintha a számomat adnám meg.
Meginnál velem egy kávét?
Már egy barátnőmmel kávézom.
Ja, igaz.
Semmi baj. Akkor majd máskor, vagy valami.
Valamikor.
Tessék, most megvan a számom.
Nem sikerült. Megpróbálja még egyszer?
Nem. Nem fog sikerülni.
Akkor csak az üdítőt fizetem ki.
- A salátát majd ő kifizeti. - Rendben.
Látta, hogy hülyén érzem magam, és úgy tett, mintha normális lenne,
hogy elfelezzük a számlát.
Azt mondta, ez a 21. század, nem a férfinak kell fizetnie.
Mi az?
Furcsa, hogy jártál egy színésszel. Azt hittem, ők csak egymással járnak.
Egy életre elég volt. Soha többé!
A művészek önimádók.
- Nem mind! Gondolom... - Te is színész vagy?
- Dehogyis. - Hanem mi?
Nem vagyok művész. Mondjuk, néha írok.
Talán egyszer írok egy regényt, de nem sokat gondolok rá.
Egyáltalán nem vagyok művész.
Mindegy. A lényeg, hogy ki kell fizetned a salátádat.
Aztán elmentünk, és felvitt magához.
Alszol, vagy unatkozol?
Nem tudom, mit mondjak, Ez gyönyörű.
- Ne már! - Tényleg az.
Arra emlékeztet, amikor megismertem Sarah-t.
Megnézem, apa itthon van-e, de ma elvileg dolgozik.
Ne menj sehová!
Mi az?
És aztán? Együtt töltöttétek az éjszakát? Szép volt?
Idegesítesz, inkább lefekszem.
Labidi szerelmes.
Szerelmes Labidi.
Szerelmes, szerelmes Labidi.
Labidi szerelmes.
Nyugi, jó lesz!
Okkal vagyunk itt.
- Csak érted csinálja. - Dehogy! Bízz magadban!
Bocsánat! Csak egy rossz író jó könyvén dolgoztunk.
- Vincent! Hogy vagy? - Nagyon jól.
- Ladibi. Vagyis Labidi. - Igen.
Szép név a Labidi.
- Marokkói? - Tunéziai.
Kövessenek! Ő Benjamin Merci. Bemutatkoztak?
- Örvendek. - Beszélgessünk odafent!
Elolvastam az első három fejezetet, amit Vincent átküldött.
Ígéretes. A novelláját is olvastam,
de ez teljesen más szint.
A novellája is jó,
de a regény sokkal élesebb, és összhangban van a tartalmainkkal.
Ahogy az ön korában bele tud merülni
az algériai háborúba,
méghozzá ilyen pontossággal és aprólékossággal...
Pont ilyesmit keresünk.
És a témájára való tekintettel szeptemberben kellene kiadni,
az új irodalmi évad részeként.
Ehhez hat hónapon belül kellene a kézirat.
Úgy érzi, képes lesz rá?
Persze. Megbízhattok benne, mindig betartja a határidőket.
Keményen dolgozik.
Jó lesz a hat hónap.
Rendben. Opcióra fogunk aláírni,
ami azt jelenti, hogy ha nem vagyunk elégedettek,
vagy nem tartja be a határidőt, visszalépünk.
Persze.
Rendben. Itt írja alá!
- Köszönöm! - Ugyan, mi köszönjük!
Tessék! Meg is vagyunk.
- Köszönjük! - Köszi, Isabelle!
- Minden jót! - Minden jót!
Szuper!
Jó estét! Fabrice?
- Igen. - Szép estét!
Mínusz 843.
MÉG 5 RENDELÉS UTÁN 20 EURÓS BÓNUSZ!
A francba!
SÜRGŐS! KIZÁRTAM MAGAM A LAKÁSBÓL!
A francba!
Sajnálom.
Elisa Rollet vagyok. Hagyjon üzenetet!
Én vagyok az. Azért hívtalak...
hogy beszéljünk, és halljam a hangod.
Majd később felhívlak. Szia!
- Gratulálok! - Köszi!
Gratulálok!
Köszi!
A tiedet kellett volna előbb kiadni, ezt te is tudod.
Ez hülyeség.
Hogy vagy?
- Még Vincent-nál vagy? - Igen.
- És hogy megy? - Elmegy.
- Szóval minden rendben? - Minden király.
Köszi, hogy eljöttél!
- Hogy vagy? - Mindig jól, amikor találkozunk.
- Hagylak is pihenni. - Jó éjt!
A vonat egyre drágább.
Ezért maradtam le a böjt végéről, sajnálom.
Rá se ránts!
Mondd csak, Bibi!
Van barátnőd?
Élveztem, amikor bombázókat hoztál haza.
Elképesztőek voltak.
Nem is értem, hogy sikerült, az arcodat elnézve.
Anyáddal mindent jól csináltunk, de téged kicsit elrontottunk.
- Igen? - Igen.
Elrontottunk.
Nem lehet mindent jól csinálni.
Mit keresel itt?
Már nem köhögök. Mondtam, hogy cigizhetek.
Nem örülnénk inkább egymásnak? Ritkán vagyok itt.
Épp ez a baj.
- Megjöttünk. Én megyek. - Várj!
Találkozzunk órák után! Elküldöm üzenetben a címet.
Gyere el, aztán ha akarod, soha többé nem találkozunk.
Jó?
- Jó napot! - Jó napot!
- Kérek szépen egy kávét. - Rendben.
Köszönöm!
Üljön le!
Köszönöm szépen!
Te meg hol voltál?
Anya, bemutatom Elisát.
- Jó napot! - Jó napot!
- Apa! - Elisa, örvendek.
- Gyere ide! - Én is örvendek.
Anya Fatma, az apukám pedig Jacques.
Ő Elisa.
- Elisa. - Jó napot! Elisa, örvendek.
- Jó napot! - Adok egy puszit. Jó napot!
- Üljünk le! - Üljünk!
Nem hord hidzsábot.
Elfelejtettem mondani.
Máskor hordom, de nem akartam megsérteni önöket.
- Most már tudom, miért jársz Lyonba. - Igen...
Jó napot!
Vendégeink vannak.
Igaz. Mindjárt jövök.
Kinyírlak! Szólhattál volna!
- Te őrült vagy! - Az.
Megjöttünk.
- Vegyem le a cipőmet? - Ha akarod.
De nem porszívóztam.
- Örülök, hogy itt vagyok. - Én is örülök.
Megcsókolhatlak?
- A franc! - Ki az?
Bocsi! Tegyetek úgy, mintha itt sem lennék!
Mit csinálsz?
Aleksei!
Gyere ki a zuhanyzóból!
Gyere ki!
Megölöm!
- Aleksei! - Fogd be!
Mit csinálsz?
Gyere ki a zuhanyzóból! Nevetséges vagy.
Kijövök.
- Szia! - Elisa?
Aleksei?
Ahogy mondod.
Béna vagyok.
Sajnálom.
Egy tinderes csajjal voltam,
de lerázott az első sör után.
Szóval itt vagyok.
- Akkor szia! - Mit csinálsz?
Szia!
- Boldoggá teszed a barátomat. - Menj már!
És ezzel engem is.
ÚGY SZÓL, MINT EGY FŰNYÍRÓ
NEM TALÁL MAGÁNAK LAKÁST?
KERESI
ÉN KERESNÉK EGY LAKÁST,
ÉS VELED LAKNÉK
Te szeretnéd?
Szia! Hívtál?
Elég!
- Köszi, édes! - Sózd meg nyugodtan!
Köszönöm a vacsit!
Ugyan! Béna vagyok.
Sajnálom.
Ez tetszik.
- Mi ez a zene? - Az élet.
Éljen az élet!
- Jó napot! - Köszönöm!
- Viszlát! - Viszlát!
- Szia! Köszi! - Szia!
- Jó napot! - Szia!
- Clémence, ugye? - Igen.
- Tessék! - Köszi szépen!
Labidi! Te vagy az?
- Mit keresel itt? - Ismered?
Igen, az egyetemről.
Labidi, ő Clémence.
- Örvendek, Clémence. - Én is.
Megyek is.
Várj!
Mióta csinálod ezt?
- Ja, dehogy. A regényemhez csinálom. - Vagy úgy.
Beleélem magam a szerepbe.
Nagyon kortárs.
Na jó.
Nem akarsz szünetet tartani?
Négy személyre is elég a kaja.
Köszi, de nem.
Tartanom kell a tempót, nem csalhatok.
- De majd megihatnánk valamit. - Az jó lenne.
- Szia! - Szia!
Apa! A könyvelő vajon felduzzaszthatja a fizetésedet?
Persze. Nem igazán volnék jó kezes havi 1200 euróra.
Köszi!
A lakás a másodikon van.
Sokan eljöttek, úgyhogy kettesével néznénk meg.
Idekint várakozzanak, kérem, ne a folyosón!
Tartsuk tiszteletben a lakókat!
Ha megnézték a lakást,
és érdekli önöket, hagyják nálam a dossziéjukat!
Elnézést! Nekem nincsen nyomtatott dossziém.
Nem hozott dossziét?
Szerintem nem környezetbarát, de elküldhetem e-mailben.
Pillanat! Ha sajnál két eurót egy egyszerű nyomtatásra,
az nem az én bajom, asszonyom.
Ha már ilyen környezetbarát, gyalogoljon haza,
és esetleg jöjjön vissza máskor!
Vannak még környezetbarátok, vagy folytathatjuk?
Szuper! Akkor kezdhetjük.
- Borostyánsárga? - Borostyánsárga.
Nagyon édes vagy, tudod.
Igen, néha.
Találtam egy lakást.
Tiszta és világos. Van padlója,
díszes, és van vécé.
Meglepődtél.
A miénk.
Holnap veszem át.
Örülsz?
Veled akarok élni. Csak kettesben, örökké.
Bútorozott. Jó, mi?
Ja, király.
De nem túl drága?
- 1200 euró. - 1200?
Megoldom.
Ja, persze.
Na? Tetszik?
Elképesztő. Szuper.
Gyönyörű.
Mit csinálsz itt?
- Apukád itthon van? - Dolgozik.
Na jó, mi a baj?
Nem tudom.
Nem hiszem, hogy menni fog.
- Te akartad a lakást... - Nem is tudom.
Párizsban beszéltünk róla, és benne voltál. Nem értelek.
Együtt hoztunk döntést,
nem adhatjuk fel az első nehézségnél!
Miért jöttél el?
Lehet, hogy nem hiszel a kapcsolatokban,
de nem érdekel.
Higgy csak bennem!
Mindent megteszek, hogy boldog légy,
nem akarlak megbántani.
Nem beszéltük meg.
Te beszéltél róla, és engem meg sem kérdeztél,
hogy milyen lenne elköltözni, és más városban lakni.
Összeköltözni veled, pedig eddig végig apukámmal éltem.
És az a lakás nem az otthonom.
Te választottad,
te kerestél bele bútort,
én meg...
Engem semmiről sem kérdeztél meg.
Ha a lakás a gond, kereshetünk másikat.
- Azt hittem, örülni fogsz. - Örülök is.
Akkor mi legyen? Vigyük a cuccaidat? Gyere, pakoljunk!
- Ez is jöhet... - Az az apukámé!
Ez a nyuszika az apukádé?
Őszinte leszek, nincs rá pénzem.
Nem tudom kifizetni a lakbér felét, mert nincs pénzem.
Azért mentem bele, mert azt hittem, nem találunk lakást.
Komolyan? Ezért kellett idejönnöm?
- Legközelebb írj üzit! Az olcsóbb. - Komolyan mondtam, Labidi.
Én is komolyan mondtam, Elisa.
Megígértem, hogy összeköltözünk. Bízd rám a dolgot!
Te összpontosíts az egyetemre,
én meg kifizetem a lakbért.
Ha levizsgáztál, te is beszállhatsz.
Nem kell ezt csinálnod.
De megcsinálom, nem gond.
Megegyeztünk?
- Nem kellene tanulnod? - Add csak ide!
Mesélj a történelemről!
Rómáról tanultál valamit, valami pur háborúról.
Mi az?
A pun háborúról tanultam, a másodikról.
- A második pun háborúról? - Igen.
Két pun háború is volt?
- Igazából... - A franc!
- Add csak ide! - Megvagyok, ígérem.
Amint azt a legelején leszögeztem,
egyáltalán nem számít, fiatal vagy-e, vagy öreg.
A kérdés, hogy hogyan keressünk pénzt.
Hogyan keressünk gyorsan rengeteg pénzt.
Lottózhatnánk.
Ne butáskodj!
Vagy vehetnénk Astro kaparós sorsjegyeket.
- Milyet? - Astrót. Választasz egy horoszkópot.
Most nem szerencsejátékok kellenek, hanem egy konkrét megoldás.
Mit nézel?
Hogy hogyan lehet tőzsdézni.
Algoritmusokkal sokat lehet kaszálni.
De kéne egy kölcsön.
És még én beszélek butaságokat? Az enyém legalább életszerű.
- Ez is életszerű. - Na persze.
Csak nem érted.
Az a hapsi nem író.
A cipődet! Igen.
Igen, az jó lesz.
Viccelsz?
Na ne! Fogd meg egy kicsit!
Ugye, nem veszik fel azt a barmot? A saját nevét sem tudja leírni.
Esküszöm.
El tudod ezt képzelni?
Elmehet a francba a többiekkel együtt.
Ja, persze. És nem, ő sem író.
Figyelj csak!
Szuper. Rendben, visszahívlak.
Szióka! Minden jót!
Ugye? Felismered Labidit, Michel?
Nem ismered fel.
Milyen az élet?
Gondolom, jó.
Már két hónapja egy sort sem küldtél.
- Van valami jobb dolgod? - Ne aggódj, dolgozom rajta.
Dolgozol rajta.
Tudnál előleget adni, ha visszafizetem, amikor aláírunk?
Jesszusom! Te szerelmes vagy!
Figyelj, véged van.
A szerelem ugyanis nem munka. Vagy munka?
- Nem munka. - Na ugye?
Egyszerű a dolog. Minél előbb megírod, annál előbb kifizetnek.
- Halló! - Szia! Valami baj van?
Nincsen. Csak gondoltam, felhívom a fiamat. Nem szabad?
Tulajdonképpen egész jól vagyok.
- Örülök neki. - Veled minden rendben?
Miért ne lenne? Jól vagyok.
- Dolgozol? - Igen, írok.
- Apával mi újság? Jól van? - Persze.
- Beszéltél vele mostanában? - Nem. Miért? Mi van vele?
Folyton azt hiszed, hogy van valami baj!
Kevesebbet dolgozik, és többet van itthon.
Több a szabadideje, úgyhogy nagyon jól van.
Tegnap még palacsintát is sütöttünk.
Hagylak is dolgozni.
- Puszilom Elisát. - Átadom.
- Szeretlek. - Én is téged.
- Szia! - Szia!
Miért nem olvashatom el?
Mert nem valami érdekes.
Azért írod a regényt, hogy mások elolvashassák.
- És ki fogják adni. - Nem is tudom.
Azt hiszed, nem olvasom el, ha kiadták?
A díjnyertes novelládat is elolvastam.
Elolvastad a novellát?
Szerintem zseniális.
"A jelenlegi számlaegyenlege
nem teszi lehetővé az Immo Voltaire-nek való utalást.
Tizenhét nap haladékot kap,
hogy feltöltse a számlaegyenlegét."
- Axel, ugye? - Igen.
- Labidi? - Igen. Örvendek.
- Én is. - Tessék!
Úgy látom, rendben van.
- Köszi! - Szivi.
- És a pénz? - Ja, bocsi!
Tessék, a pénz.
Király. Legyen szép napod!
- Neked is! - Szia!
Összefoglalásképpen egy iPad Air
570 euró értékben,
és egy Kodak F7X fényképezőgép
450 euró értékben.
És nem volt tanúja a lopásnak.
Nem. Megittam valamit,
és amíg fizettem, eltűnt a táskám.
Látta, milyen rasszú volt a tolvaj? Fehér, mediterrán, esetleg afrikai?
Hogyhogy?
Ha ön szerint egy arab volt, szólnia kell.
Nem tudom. Ellopták, én nem láttam semmit.
Rendben. Dolgozunk rajta.
Rendben.
- Szép napot, uram! - Önnek is!
Milyen az irodalmi élet?
Vannak jó és rossz pillanatok, el tudja képzelni.
Az országunk leértékeli a kultúráját.
És miért telefonált? Van valami gond a számlájával?
Mint mondtam, éppen átszervezés zajlik,
és új a könyvelési osztály.
Mostantól minden hónapban 9-én fizetnek ki,
és gondoltam, megkérdem, mostantól levonnák-e 10-én a lakbért.
Persze, megoldható.
Szép napot kívánok!
Szuper. Köszönöm szépen!
Te vagy a hősöm!
Már csak meg kell várni, amíg fizet a biztosító.
- Bocsi! - Igen?
- Kaphatnék egy cigarettát? - Persze.
Köszönöm! Hogy hívnak?
Lola vagyok.
- Lola? - Igen, de...
Szép név.
Van valakim, ne haragudj!
Szóval van valakid.
- Csókold meg helyettem ezt a valakit! - Meg fogom.
Szia! Aleksei vagyok.
- Szia! - Szia!
SIKERTELEN TRANZAKCIÓ
De miért? A fenébe!
A rohadt életbe!
- Szia! - Mi újság?
- Újság van. - Mi az?
Jövő héten írom alá az adásvételit.
Nem hallod? Jövő héten írom alá az adásvételit.
Mire?
Két háló, hosszú erkély, déli fekvés. Igazi gyöngyszem.
Tudod, minek örülnék?
Ha a sors intézne nekem egy gyönyörű és vagány csajt,
akivel közösek lennének a szenvedélyeink.
Tudod, mik a szenvedélyeim. A viccek, a bringázás...
Miért csak én vagyok így?
- Még nem hallottál az exed felől? - Nem.
Magányos vagyok, mióta elmentél.
Elisa hogy van?
"Átutalunk a számlájára összesen 1625 eurót."
Na jó. Tudod, mit?
Hogy kiengeszteljelek, én fizetek.
- Hogy vagy? - Jól.
- Bemutatom Hyacinthe-ot. - Örvendek.
Azért a próbavizsga sem semmi.
A próbavizsga mindig nehezebb.
- Még jobb jegyed lesz. - Na ugye!
Elisára!
Isten hozott, Hyacinthe!
Isten hozott!
Kimegyek pisilni.
- Te mivel foglalkozol? - A művészetin tanulok.
De király!
Milyen szakon? Tánc, színház?
- Színház. - Színház.
De táncolok is.
Te is?
Nem. Egyszer jártam egy színésszel, de ennyi.
A következő dal szóljon Elisának, akit mindennél jobban szeretek,
és aki 14/20 pontot kapott a próbavizsgájára.
És azt is elmondanám, hogy a próbavizsga sem semmi.
Nagy tapsot neki! Köszönöm!
Bravó!
Támogassuk a diákjainkat, a fiatalságot!
Elfelejted majd azt a sok napot és időt
Ami csak kettőnké volt
A reggeleket, amikor magadhoz szorítottál
A szerelmet, hogy mindenhol szeretkeztünk
Elfelejted majd
Hogy mennyire fájt, amikor szenvedni láttál
A nehéz perceket, amikor nem tudtad, mit mondjál
És inkább otthagytál
Elfelejted majd
A mosolyokat, a tekinteteket, amikről azt hittük, örökké tartanak
A szavakat, amikről azt hittük, sosem felejtjük el
Elfelejted majd
Nem kellene regényt írnod?
Labidi!
Mi történt?
Semmi, jól vagyok.
Vigyázz, nagyon fáj!
Mi történt?
Egy kamion elé vetettem magam, hogy a biztosító fizessen,
de nem jött össze.
Mentőt hívtak. Azt hitték, meg akartam ölni magam.
Maradj csak!
Jól vagyok, ne aggódj! Csak pihennem kell.
Le tudod venni?
- Halló! - Jaj, ne!
- Szia! Én vagyok az. - Hogy vagy?
Küldtetek nekem pénzt?
Igen. Elisa felhívott.
- De miért küldetek? - Nem hagyhattunk a pácban.
- Nincs is pénzetek. - A szüleid vagyunk! Ez természetes!
Megoldom valahogy. Ti törődjetek magatokkal!
Labidi! Fogadd el a segítségünket! Amikor tudunk pénzt adni, hadd adjunk!
Nem akarom, hogy miattam szűkölködjetek.
Nem szűkölködünk.
Amúgy sem tudtuk, mire költsük azt a pénzt.
- Vettünk magunknak csirkéket. - Csirkéket?
Igen. Egyikük rád emlékeztet.
Úgyhogy ne aggódj! De tényleg.
És szólj, ha valami baj van!
Megpróbáltam, de nem ment. Ez van, mindegy.
A mi családunk nem adja fel az első nehézségnél. Sikerülni fog.
- Hogy vagy? Izgulsz? - Nem, megvagyok.
Akkor jó. Ne haragudj, hogy tegezlek, de itt így szoktuk.
- Nem gond. - Ne izgulj,
lazára vesszük.
Rengetegen jelentkeztek,
de téged választottalak ki, mert egyedinek tűntél.
Először is, egyetemre jártál, ami király.
És értesz a kultúrához.
A vásárlóink pedig pont ilyenek.
Ízig-vérig párizsiak, imádják a kultúrát.
Te meg tudod fogni őket.
Nagyon fontos, hogy barátkozzunk a vásárlókkal.
A márkánk DNS-ében benne van a barátságosság.
Elsősorban környezetbarátok vagyunk,
mert a kereteink biológiailag lebomlóak.
Emellett emberbarátok vagyunk,
mert minden eladott szemüveg után adunk egyet a rászorulóknak.
Ezt fontos kiemelni, mert manapság ez a lényeg, a jóság.
- Naivnak hangozhat, de ez fontos. - Értem.
- Van kérdésed? - Nincsen.
Felsorolnád három jó tulajdonságodat?
Szerintem ez béna kérdés,
hülyén érzem magam tőle.
- Sajnálom. - Nincs mit sajnálni.
Ezért választottunk téged.
Az egyediséged miatt.
Ne változz meg!
- Tudsz ma kezdeni? - Igen.
Szuper.
- Minimálbért fizetünk. - Jó.
Tudtad?
De vannak prémiumok. Ha sokat adsz el, sokat keresel.
- Jó napot! - Jó napot!
- Hagyom, hogy nézelődjön. - Köszönöm!
Szívesen!
- Suzanne! - Igen?
- Itt egy vásárló. - Na és?
- Nem akarod te elintézni? - Nem. Miért?
- Már csapattag vagy. - Na jó.
Nyugodj meg! Légy barátságos, beszélgess el vele!
Ezt add oda neki!
- Az mindig beválik. - Jó.
Csak nyugodtan!
- Összpontosíts! - Jó.
A pénz!
Kér egy kávét?
Nem, köszönöm.
Ingyen van, nem kell kifizetni.
Nem szoktam kávézni.
Akkor jó, mert én ma még nem kávéztam.
Mivel foglalkozik, uram?
Szerkesztő vagyok.
Tényleg?
Értem. Irodalmi vagy sajtós?
- Irodalmi. - Vagy úgy. Remek.
Melyik kiadónál?
Az Éditions de Minuit-nél. Hallott róla?
Hogyne hallottam volna.
Sok Tanguy Vielt olvasok.
Most adtuk ki a legújabb könyvét, a "Jéghegyet". Olvasta?
- Még nem. - Elégedettek vagyunk az eladásokkal.
Ez tetszik.
Jó a formája, és jól áll nekem.
- Szerintem is nagyon jó. - Mit gondol?
- Segíteni fog az eladásokban. - Remélem is.
- Biztonság, büszkeség, újdonság. - Labidi!
Kényelem, pénz, barátságosság.
Most nincs itt senki,
úgyhogy mérjük fel a technikáidat!
- Készen vagy? - Igen.
Mi a teendő a vörös kódú vásárlók esetén?
A vörös azt jelenti, hogy sietnek.
Konkrét válaszokat akarnak,
és azt hiszik, mindent tudnak.
- Szerintem jól áll. - Szerintem is.
Lemásolom a testbeszédüket,
és úgy érvelek, hogy nem mondok nekik ellent.
Pontosan. Hagyod, hogy győzzenek. És a sárgánál?
A sárga vásárló érzelmes.
Eredetiséget keres,
és művészi hajlamúnak gondolja magát,
ezért barátkozom vele, hogy elnyerjem a bizalmát.
- Ez tetszik. - A Beatlesre emlékeztet.
- Jól megtanultad. - Igen.
És miért csináljuk ezt?
Hogy pénzt keressünk.
A 239-es nő megadta neked a számát,
úgyhogy marha jó munkát végeztél.
Jó estét! Még nyitva vannak?
Jó estét! Igen, jöjjön be!
Egy különleges szemüveget keresek,
- mert nagyon rövidlátó vagyok. - Értem.
Tudna nekem tanácsot adni?
Szerintem próbálja fel
ezt a szemüveget. Leopárdmintás.
- Szuper. - Passzol önhöz.
Lássuk csak! A fenébe, ez borzalmas!
- Ne vegye sértésnek, de... - Akkor próbálja fel ezt!
- Megnézem máshol. - Próbálja fel!
Jó, megbízom önben. Lássuk csak!
Hadd nézzem!
Nem is rossz.
Tehetséges vagy, de tényleg.
Nagyon tetszik.
A főnököd itt van?
Ne menj el!
Semmi baj.
- Sajnálom, idegesítő. - Ne aggódj!
- Nem áll fel. - Nem ez a legjobb hely.
Semmi baj!
Sajnálom.
Semmi baj!
- Nem tudom, miért van ez. - Nem gond.
Fáradt vagyok.
- A francba! Fejezd be! - Ne érj hozzám!
- Mi ütött beléd? - Szedd a cuccaid, és tűnés!
- Miről beszélsz? - Mi ez?
Labidi, mi ez?
Nem tudom, semmi...
Akkor miért tartottad meg? Nem hiszek neked!
Pakolj, és tűnés!
Egész nap dolgozom,
és tudod, hogy nem tennék ilyet, úgyhogy fejezd be!
Na persze. Húzz innen! Tűnés!
Elég volt! Mindent érted csinálok!
Mindent! Úgyhogy állítsd le magad!
Engedj el! Ez fáj! Te őrült!
El akarsz hagyni?
A kapcsolat hülyeség, inkább egyedül élnél?
Akkor nyomás!
Az istenit!
Ez nem lehet igaz!
- Szuper. Vadiúj? - Vadiúj.
- 40 euró? - Igen.
- Köszi! Szia! - Én is! Legyen szép napod!
A többit tartsd meg!
Még találkozunk. Szia!
Ne is kérj bocsánatot, seggarc!
Mi van? Kérjek bocsánatot, mert az utamban állsz?
Valami baj van?
Csak veled meg a hülye "bobó" barátaiddal.
Te vagy a hülye "bobó",
- a libáddal együtt! - Elég!
- Fejezzétek be! - Te barom!
- Az anyádat! - Engedd el!
Elisa!
Elmentem anyához.
Időre van szükséged.
Meg kell tanulnunk külön lenni.
- Elisa vagyok... - Bejönnél?
- Persze. - Még ma végezni akarok.
Így is félig itt élek.
Jó, bocsi.
LABIDI, NEM HARAGSZOM
CSAK MINDKETTŐNKNEK IDŐRE VAN SZÜKSÉGE
Elisa Rollet vagyok. Hagyjon üzenetet!
Szia! Csak kíváncsi voltam, mi újság.
HÉTFŐ. KEDD. SZERDA. CSÜTÖRTÖK. PÉNTEK. SZOMBAT
Elisa Rollet vagyok. Hagyjon üzenetet!
Philippe!
Jó reggelt!
Én megyek.
Rendben.
- Majd hívlak. - Jó.
Apám meghalt.
Tegnap.
Nem, tegnapelőtt.
Nem is tudom pontosan.
Megtörtént, amiről azt hittem, sosem következik be.
Apám meghalt, és nem ilyen fiút érdemelt volna.
Még csak nem is próbálkoztam.
"Bibi. Kedvesem."
A mindenre képtelen fia.
A legkisebb, legszeszélyesebb és a legarrogánsabb.
Apám meghalt.
Nem emlékszem, hogy mondtam volna, hogy szeretem.
- Hallgasd csak! - Mi az?
- Nem emlékszel? - De igen.
Milyen szép emlék!
Fáj a karom.
- Kész? - Gyere ide!
Mit csinálsz?
Emlékezz vissza!
Vicces vagy.
Remélem, megtanulok úgy szeretni, ahogy ő.
Apám elvette anyámat, megszerette az ő istenét, felvette a nevét.
Anya hibáiban különlegességet látott.
Apám meghalt, és nem tudtam megmenteni.
Ki kell nyitnunk.
Anyám tunéziai.
Nem is látszik rajtam.
Csak a nevem köt a gyökereimhez.
Jó napot! Mit adhatok?
Anyám igyekezett eltörölni a bevándorló fiú tulajdonságait,
hogy elkerülje a kor problémáit.
Osztálykorcs vagyok, osztálydisszidens,
transzosztályú, főleg "bobó",
emellett proli, és nyomoronc,
aki nagy lábon élést színlel.
Magas fizetéssel járó szabadidőm van, de a szegények sietsége társul hozzá.
Az osztályfölény perspektívája és cinizmusa van bennem,
meg a hívők becsvágya.
Nem tartozom sehová. Ez korunk nagy betegsége.
Sürgető, nagy üresség, amiben fulladozunk.
Azzá váltam, amit gyűlöltem.
A kultúra halvány nyoma bizonyítja intelligenciámat.
A burzsujok bohóca vagyok.
A létem bizonytalanságáról mesélek, hogy észrevegyék a létezésemet.
A lopásban nem lelek örömöt, a csalás sem boldogít.
A boldoguláshoz pedig erő szükségeltetik.
Ez maradjon köztünk,
de ki akartak rúgni.
Megvédtelek. Azt mondtam: "Kiváló értékesítő."
"Az emberek megbíznak benne."
"És a számok is ezt bizonyítják."
Úgyhogy maradhatsz, de a prémiumot nem kapod meg.
Nap közepén elmentél a boltból.
És három napig be sem tetted a lábad.
Nem csinálhatsz ilyet.
Tudod, ugye?
Ismét bizonyítanod kell,
hogy megmutasd, hogy ez a családod,
hogy megbízol bennünk, beszélsz hozzánk,
és egy csapat vagyunk.
Teljesen melletted állunk. Rendben?
Akkor munkára! Jó lesz.
Hajrá!
A VILÁG UTÁNUNK
Őszintén, Labidi. Te hülyének nézel.
Opciós szerződést írtunk alá a kiadóval, hogy írsz egy jó regényt.
Aztán átküldöd nekem ezt. Ez egy rakás szar.
Inkább írtál volna blogot!
Azt hiszed, ezt elolvassák? Mindenkinek vannak gondjai!
És Christine Angot már teljesen kimerítette a témát.
Te meg ezzel jössz...
Ezt akarom csinálni. Sokkal jobban tetszik.
Lehet, hogy szar, de nekem tetszik.
Ha nem akarsz vele foglalkozni, megkérek valaki mást.
Te aztán okos vagy!
Tudod, hogy el kell küldenem, nem engedhetek el egy opciót.
Mit gondol majd rólam a kiadó?
És mi ez a hülye cím?
Azt hitted, ez egy francia független film lesz?
Ha nem tetszik, én léptem.
Nem! Az az enyém! Az enyém.
Az én tulajdonom.
Még ha szar is, de az enyém. Na tessék, van egy rakás szarom.
Elisa.
Bár azt mondhatnám, eleinte tévedtem vele kapcsolatban.
Hogy csúnyának láttam.
De nem így volt.
Gyönyörű volt, és azonnal beleszerettem.
Elisa hason feküdt.
Én mellette feküdtem,
és erősen magamhoz szorítottam.
Nem akartam elengedni.
Erősen tartalak, megvédelek, melletted vagyok.
Nem megyek el. Nem engedlek el.
A történetünk gyakori betegség.
Örökké szeretni fogom.
Szeretlek.
Mi a helyzet?
Mi a baj?
Hyacinthe.
- Nem válaszol. - Mióta?
Két órája.
Két órája?
A két óra az semmi.
Nem úgy gondol rám, mint én rá.
Leszel az esküvői tanúm?
Megnősülsz?
Te barom!
Mikor lesz az esküvő?
Két hét múlva.
- Az elég gyors. - Az. Mire számítottál?
Meglepődtem.
- Gratulálok! - Köszi!
Egyáltalán nem megszokott.
Életemben nem találkoztam még ilyen fordulattal.
El kell mondanom, hogy lenyűgözött.
Merész lépés volt.
Az autofikció olyan műfaj, amit folyton újra fel kell találni.
Itt a helyzetek kortárs mivolta
és immanens természete
fenségessé emeli a szavakat.
És a közelgő választások árnyékában a regény
a mai fiatalság tanúvallomásává válik majd,
erre pedig most nagy szükség van.
Én is pontosan ezt mondtam neki.
Nagyon meglepett,
de amikor elolvastam, tudtam, hogy muszáj átküldenem.
Előbb kis példányszámmal kezdjük,
hogy lássuk, felkapják-e.
És ha megtalálja az olvasóközönségét, jöhet több példány is,
erősebb kommunikációval, satöbbi.
Rendben. Remekül hangzik.
Foglaljanak helyet!
Jó reggelt kívánok!
Köszönöm, hogy eljöttek a városházára,
ami egyúttal a köztársaság háza, a nép háza,
a szabadság, testvériség és egyenlőség háza.
Emellett a társadalmi összhangé is,
amelynek köszönhetően összegyűlhetünk, és szövetségre léphetünk.
Mert van-e szebb szövetség annál, mint amit ma ünneplünk?
Ma ugyanis azt ünnepeljük,
hogy Labidi el Morchedi...
Jó reggelt, uram! Ön író, milyen romantikus!
1990. december 21-én született
Cergyben, Val-d'Oise-ban,
Jacques François El Morchedi született Reville,
akire ma szeretettel emlékezünk,
és Fatma el Morchedi fiaként. Jó reggelt, asszonyom!
Ön feleségül veszi, milyen jó ötlet, Elisa Rollet-t.
Ön egyetemi hallgató, asszonyom.
1997. július 13-án született Lyonban, Rhone-ban.
Üdvözlöm a lyoniakat!
Ön Denis Rollet és Marion Dorine Henry elvált házastársak lánya.
Bizony, ilyen a szerelem,
beleszeretsz, aztán kiszeretsz belőle, ahogy Calogero énekli.
A vőlegény tanúja Aleksei Kouyenski.
Jó reggelt, uram! Ön digitális eszközkezelő.
A menyasszony tanúja pedig May Maupas,
egyetemi hallgató.
Szükségünk van azokra, akik tanulnak.
Megkérem kettejüket, hogy jöjjenek közelebb
a nagy pillanat erejéig!
Labidi el Morchedi úr,
Jacques François El Morchedi született Reville
és Fatma el Morchedi fia!
Kijelenti-e ön, hogy házasságot köt Elisa Rollet-vel,
Denis Rollet és Marion Dorine Henry lányával?
Igen.
Elisa Rollet, Denis Rollet és Marion Dorine Henry lánya!
Kijelenti-e ön, hogy házasságot köt Labidi el Morchedi úrral,
Jacques François El Morchedi született Reville
és Fatma el Morchedi fiával?
- Igen. - Mostantól kezdve önök házastársak.
Megcsókolhatják egymást.
Milyen szép a szeretet, ha megosztjuk másokkal!
Elisa asszony és Labidi úr,
most következik a gyűrűcsere pillanata.
Nincs gyűrűnk.
Milyen eredeti házaspár!
Igazán megható.
A szerelmük legszebb bizonyítéka,
hogy ma reggel itt vannak a családjukkal és barátaikkal.
Ünnepeljünk egy koccintással!
Köszönjük!
Itt vannak!
- Örvendek. - Én is.
Benjamin, gondolom. Örvendek.
A szerelmesek miért mindig ugyanolyanok?
Amikor közel jönnek, látod
Hogy csakis egymásra vágynak
És olyan boldogok
A szerelmesek miért mindig ugyanolyanok?
Amikor nehézségbe ütköznek
Nincs is mit mondani
Nincs is mit tenni értük
Ilyenek a szerelmesek
És bár alig ismerlek...
Ez az első példány.
Ma reggel jött meg. Gratulálok!
"A világ utánunk."
A címet nem tudtam megváltoztatni. Meg akarták tartani, sajnálom.
Így is jó.
- Jól néz ki. - Láttad?
Hol voltál?
Észre sem vetted? Az baj.
LOLÁNAK
Magyar szöveg: Szász Barna Iyuno-SDI Group