Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Алло!
Послухай.
Ембер сказала Стейсі, що після гри планує тебе оформити.
Мейконе, не жени так. Хвильку. Як вона виглядає?
Друже, ти її бачив разів сто. Гівнюк.
Гоґвортс?
Та ну на фіґ.
Хіба що заплатиш мені.
Що? Заплатити тобі? Вона ж сама на тебе стрибає!
Ні, я не жартую. Ні за які гроші…
Не всім мати малі цицьки і бути дратівливими, як Гейлі.
Може, тобі варто деколи бути менш вимогливим?
Мейконе, зачекай.
Мамо?
Сейді?
-Не знаю. Нічого. -Думав, що вони поїхали.
Так, планували роздавати їжу на матчі.
Що за фіґня!
Кажу тобі: сестра злизує з чипсів посипку
і кладе їх назад до пакета. Довбана дисморфія у вісім років.
Дивна дитина. Я був не інакший.
Подрімаю собі, перш ніж…
-Зняти стрес! -Друже, перед матчем — ніколи.
Розслабся! Ти чого такий серйозний?
Бо то ж чистий білок.
Навіщо виводити з організму корисний білок перед…
Добре, тільки не проспи.
Так, я буду. Початок години через чотири.
А я чотири години виводитиму білок.
Як скажеш.
Розважся перед матчем, збоченцю.
БУДИЛЬНИК НА 16:00
Що за фіґня?
Довбана тачка.
Служба 911. Що у вас сталося?
Алло? Це…
-Ви телефонуєте Пейсам. -Блін!
Залиште повідомлення.
Що б це не була за гра,
що б ти собі зараз не думав,
ти не знаєш ні хріна!
Ти у моєму домі,
і я маю законне право тебе вбити,
мудак!
Виходь!
Потрібні гроші? Можу перекинути тобі на рахунок хоч уже.
Ми нікому не розповімо.
Ей. Та послухай.
Ми всі були вгашені. Хотіли зміцнити командний дух.
Клянуся!
Я зовсім не такий!
Це не…
я?
ТЕЛЕФОНУЄ ТАТО
Відповідай, синку.
Чорт забирай.
Фамбл під час передачі!
Захист відновлено!
Перший пішов, «Коти Вампус»!
«Коти Вампус», кігті наголо, хвіст трубою!
Він прийде. Це на нього не схоже.
Передачу отримує Калеб Грілі!
Перед Калебом чисто!
Він проривається!
Джексоне! Облиш його!
Калебе, ти в нормі, чувак?
Не мовчи, друже. Ти в порядку?
Ти чула про Джексона?
-Маячня якась. -Жахіття.
-Хто це міг зробити? -Ти бачила той запис.
Джексона занесло.
Він бив, та чи заслуговує смерті?
Але то було не якесь випробування.
Так жорстоко.
Він напав на Калеба.
Тому, що Калеб — гей?
Може, заздрив, що Калеб краще грає.
Калеб про це не розповідав.
Тоді хто розповів?
Там була вся команда.
Є думка, що за цим стоїть Калеб.
-Що? -Він же був на полі.
А може, він найняв убивцю.
Те відео отримали всі.
-Усі. -Ціле місто.
-Щоб усім донести. -Що саме?
Хтозна?
Якщо чесно, мені страшно.
І що тепер? Вчимося далі?
-Я не сплю ночами. -Я тут вже не можу жити.
-У шерифа є підозрювані? -Він не каже.
Так прикро.
А якщо це повториться?
ПІШОВ ПЕРЕДЧАСНО
ДЖЕКСОН ПЕЙС ЧУДОВИЙ СИН, ДРУГ, СПОРТСМЕН
ОДУЖУЙ ШВИДШЕ
І що?
-Траурних листівок не було. -А я щось казала?
Думаю, вона класна. Оптимістична така.
Вона хоч щось принесла.
Що я міг принести тому, хто три роки лупцював мене для сміху?
-Справді? -Ого.
Недоторканність. Хто з учителів покарає вбитого горем?
А це непогана ідея.
У мене шиза, чи на мене справді скоса дивляться?
У тебе не шиза.
-Калеб сам усе погіршує. -Дурня якась, що винуватять його.
Звісно ж, винен гей.
Минулої п’ятниці…
Джексон Пейс поклав життя своє на полі бою.
Хай там що, а кожний день він прожив сповна.
Ніколи тебе не забуду, брате.
У серпанку
почувся муркіт.
О, ні.
А коли муркіт виріс у гуркіт,
шестинога вийшла на світло,
і ми осягли, що час до битви.
А він не так уже й погано співає.
Уперед, Коти, вперед,
до перемоги,
до Бога, його гри
та його слави!
Брате, сподіваюсь, у раю тобі не бракує віскі.
Самій захотілось туди.
Якось ми сиділи за піцою.
Я кажу йому, що не можу намацати у Стейсі клітор.
Джексон бере коробку з-під піци й соусом малює схему,
де на її тілі є клітор.
Джексон у своєму стилі.
То нічого, що я все чую?
У мене є основний підозрюваний — Мейкон Б’юлі.
Ну, він надто тупий, щоб його не впіймали. Тож нічия.
Інша версія. Мій тато.
Розмріявся.
Просто подумайте.
Батьки Джексона нізащо не захочуть жити
в будинку, на фермі, де загинув син,
допоки не переселяться. Так?
А кому та ферма потрібна, як не Скіпперу Сендфорду?
Землевласникові Осборна.
«У хаосі з’являються можливості, сину».
«І це можливість для "Ферм сім’ї Сендфорд"».
Можеш приєднатись до нас.
Вибачте. Дякую.
Мене звати Дарбі.
Знаю. Мене — Калеб.
Радий офіційно з усіма познайомитися, напевне.
Калеб.
-Тут тобі не заміський клуб. -Макані.
Це Родріго, Зак
і Алекс. Вона в нас на правах стерви.
О, дякую.
-Шановні однокласники. -Я погана?
Прошу хвилину вашої уваги.
Дякую.
Отже, що можна сказати після цих трагічних подій?
Та як голова учнівської ради,
вважаю за необхідне стати дороговказом,
освітити нам путь у цей важкий і темний час.
Тож дозвольте зачитати уривок з моєї вступної промови до Корнелла.
Він про утиски.
Діана, принцеса Уельська, поділилася глибокою мудрістю про те,
що найбільшою проблемою сьогодення є нетерпимість…
Ця сучка процитувала не жертву тиранії, а якусь принцесу?
У моїй школі вчиться людина,
яка захоплюється космосом,
але це не єдине, чим вирізняється цей школяр.
Його звати, чи її звати, —
день на день не припадає — Дарбі.
У народженні Джастін Дарбі, цей школяр показав мені, що таке мужність,
коли в 11 років відкрився школі як він, вона й вони.
Тож тепер я щодня подумки
аплодую їй, йому та їм.
Той, хто зняв Джексона та його смерть на відео, ненавидить його.
А єдиною відповіддю на ненависть…
є любов.
Ми любимо тебе в усіх виявах, Дарбі. Як в усіх виявах любимо й Калеба.
Друзі, прошу поділитися цією любов’ю
завтра на панахиді в церкві Святої Трійці.
А зараз запрошую до добровільної
мовчазної молитви незалежно від віросповідання.
-На хрін цих реакціонерів! -Усі наші вступні твори про тебе.
-Тобі ж це відомо? -Приріжу.
-Якби ж убивцею була Кейті. -Або якби ж він убив Кейті.
Ви це взяли та сказали. Мені сподобалося.
ВЛАСНІСТЬ КОЗЛІВ З СІМ’Ї СЕНДФОРД
«Козли з сім’ї Сендфорд».
Але ж
усе збігається.
Мій тато мудак.
-Курнемо? -Так.
Калеб наче норм.
Добре, скажу інакше, придурки.
Класно, що ви його запросили.
Ви це зробили і для мене, коли я сюди перевелася.
Ті пацики звали тебе Моаною.
-Кльовий мульт. -Це ж без образ.
Не якісь пацики, а Джексон.
Довго вичікувала, га?
-От чорт! -Чорт!
Підозрюваний номер один.
Сигарети ще курять?
Так, Олівер Ларсон, бо він довбаний соціопат.
Ти всіх вважаєш соціопатами.
Його предки мали б накласти на себе руки, бо у їхнього сина нуль людських емоцій.
Я накладу руки, якщо не пройду конкурс.
Учора ввечері мама сказала,
що я можу відповідати на дзвінки у скотобійні.
Тепер розумію, чому випуск для всіх — як смертний вирок.
Принаймні тут.
Хоча насправді все зовсім навпаки.
Це кінець, але навпаки.
Так!
Це ж кінець, але навпаки, вашу мать!
ІНСТИТУТ СНУ ЯК ОТРИМАТИ ЗАСЛУЖЕНИЙ ВІДПОЧИНОК
Я тут подумала…
«Ось ти, Сабріно,
просиш внучку зробити серйозний крок до вступу,
а сама й півкроку не зробиш заради себе».
Тому я записалася на наступний місяць.
Може, просто пий свій чай.
Чула, як ти минулої ночі бродила.
Гадаєш, я не помітила, що ти змінила тему?
Люба, я розумію, що це жахіття у школі наводить на спогади.
Тобі треба впритул зайнятися заявкою.
А навіщо? Їм достатньо погуглити моє ім’я.
Моє справжнє ім’я.
Тоді вся ця фінансова допомога та мої нові друзі просто…
«До побачення». Тож нащо все це?
Як нащо? Ти вже змінилася.
Сидиш у маминій кімнаті нагорі,
а на стінах висять її старі речі.
Наче від тебе нічого не залежить.
Припини картати себе за те, що сталося.
Гаразд.
Але допий чай заради мене.
УСЕ СВОЄ ЖИТТЯ
ТИ МІНЯТИМЕШСЯ
ВІД ОЛЛІ НОВИЙ ВІРШ?
-Добраніч, бабуню. -Добраніч, люба.
ВІД ОЛЛІ ТИ НЕ МОЖЕШ МЕНЕ УНИКАТИ ВІЧНО
Ей, Жасмін.
СУКА
Як тебе звати?
Питаю: «Як тебе звати?»
Бабуню.
Знову ходиш уві сні.
А це щось нове.
Бабуню.
Бабуню?
Ей.
Бабцю, прокинься.
Ти знову ходила уві сні.
Знову?
Може, не підемо завтра на ранкову службу, добре?
ПАМ’ЯТІ ДЖЕКСОНА ПЕЙСА
ПАНАХИДА
За цим точно стоїть Калеб.
Думаю, він когось найняв.
Адже, з усією повагою до усопшого,
я чимало передивилася про злочинців.
І це явно був умисний злочин.
Правда?
А на твою думку, хто…
Маркусе?
МЕНЕ НУДИТЬ ВПОРАЄШСЯ ЗІ СЛУЖБОЮ САМА?
-Я не жартую, годі. -Що?
-Я ж знаю, що тебе не нудить. -Про що ти?
Бо я щойно говорила з тобою. Тут.
Ти був ось тут.
В одних рас рівень IQ вищий, ніж в інших.
Науковий факт. Можете перевірити.
ЕТНІЧНА ЧИСТКА
Маркусе, я передзвоню.
Але ці науковці-ліберасти,
що називають себе
захисниками науки,
починають кричати: «Це фейк!»,
хоч ми лиш подаємо наукові факти.
І чого б це?
Бо ліберали сповідують культ рівності та різноманіття.
Згідно з яким усі сніжинки
мають бути однаковісінькими, а відмінності не допускаються.
О, Го…
Скільки ж американців…
Слухай.
…треба вбити…
Ей, не знаю, хто…
…щоб усвідомити…
Що це таке.
Гаразд. Може, я й записала один подкаст,
але ж ніхто не мав…
Я виклала його анонімно.
Це ж сатира, розумієш?
Просто розіграш. Я висміюю цих придурків.
Народ, я — расова реалістка.
Слухайте, що кажу я, а не зазомбовані крайні ліберали.
Я ще не закінчила.
Я лиш кажу, що вони не настільки ж розумні.
Приємно бачити тебе в жовтому.
Уже має бути відчинено.
У кожної раси є свої сильні та слабкі сторони.
Ці борці за соціальну справедливість —
їм би лише знищити біле суспільство.
Якщо ти білий,
ти для них ворог.
Ти винен.
Цікаво, а скільки добрих білих американців
треба покласти на вівтар,
щоб усвідомити, що король — голий?
Мені дуже прикро! Пробач!
Щоб зрозуміти це, не потрібна Вікіпедія. Це історія.
Але ж це не робить нас «вищими».
…у середньому, ніж усі інші раси.
-Служба 911. Що у вас сталося? -Той убивця тут.
Маскується під мене
та змушує записувати ксенофобську промову, погрожуючи ножем…
На відміну від ліволіберала, що пустить
на Олімпійські ігри навіть абортований плід.
…використати для чогось.
-Вітання, отче! -Вибачте.
Ні.
…зовсім ні.
-Зрештою, я бачу лише один вихід… -Що це?
…заснувати поселення виключно для білих.
Систему освіти виключно для білих.
Ми ж про це і мріємо, правда?
Білі діти радітимуть, що мають
гарну, Богом дану білу шкіру.
Запевняю: ми опрацьовуємо кожну версію,
без перепочинку працюємо над цими злочинами.
Тому після 20:00 вводиться комендантська година.
Виключно в цілях безпеки. Одне ми знаємо точно:
схоже, що убивця чи убивці прагнуть
викривати інтимні подробиці
з життя своїх жертв.
Оскільки обидві жертви — учні школи Осборна…
ПОДОБАЄТЬСЯ ПОДКАСТ?
…там і почнемо пошуки.
Ширяться чутки, що вбивця одягає маску
із зображенням обличчя жертви
або має відеокамеру.
Ми враховуємо лише те, що знаємо.
МАКАНІ ЯНГ
МАКАНІ САН-ВУ
-Нікуди не йди! -Рада, що переїхала?
-Впусти мене! -Що?
-Я говорю по телефону! -Ти замкнувся?
Прокляття, і що мені з тобою робити?
-Вибач, моя мама така… -Знаю.
Тут нічого вибачати.
Ох, як тобі пощастило, що не живеш із батьками.
Ти в нормі?
Так. Я просто… У мене застуда.
Приймаю ліки від застуди.
Слухай, знаю, це егоїстично,
та я лише прошу нормального життя, де не вбивають.
Хочу мати дівчину, вивчитися та працювати програмістом ігор.
Хіба це тупо?
Так, тупо. Просто… Не зважай на мене.
Ро, ти надзвонюєш мені, але ж насправді тобі потрібна Алекс.
Напевне, я просто боюся.
І вдало це приховуєш.
Мабуть, нам тепер уже нічого не сховати, еге ж?
«ГАВАЇ ТРИБ’ЮН» АРЕШТ МІСЦЕВОГО ПІДЛІТКА
«ГАВАЇ ТРИБ’ЮН» АРЕШТОВАНО ДІВЧИНУ-ПІДЛІТКА
Про що вони питають?
Білих: «Що доброго по телику?» Темношкірих: «Чому ти вбиваєш?»
Так он чому в костюмі свербить.
Думаєте, убивця зараз тут?
Не знаю. Аж голова пухне. Не бачу логіки.
От навіщо йому вбивати Кейті?
Бо в Кейті та Джексона були таємниці.
Гляньте на його жести.
-І на обличчя. -Він торкається рота.
Уникає зорового контакту.
Дві основні ознаки, що він несе туфту.
Ти все помічаєш, Ро.
Це виснажує.
Таке трапляється постійно.
Гравці зазнають травм мозку та беруться за ніж.
Це як… Така фішка.
Ненавидіти футбол — таке ж кліше, як і гра в нього.
-Вони не такі й погані. -Це ти так думаєш.
Вони схибили. Це не те саме.
Ви дивитеся не на того.
-Шериф? -Алло?
Наступного місяця голосують
за розпуск відділку.
-А це законно? -Замінять приватною охороною.
Хіба що він викриє низку вбивств
і, поклавши вину на когось небілого,
стане місцевим героєм.
Це втішає.
Може, усе надто очевидно.
Трагедія в минулому, немає друзів.
По суті, кожен з нас.
Що? Ні.
Ні. Народ, ви такі як є.
Це ваша фішка. Вам нічого ховати.
Хіба що ти маєш, чим би хотів поділитися.
Захарія Сендфорд.
Батькові адвокати послалися на конституційні права, тож…
ти вільний.
-Кошмар! -Бляха!
Звісно. Везе йому. Та ну його.
Обережно, друже.
Кажу це з любові.
У нас завелися психи.
Сідай до Дейва — єдиного в місті водія Uber.
Сідай і від’їжджай. Рекламку?
«ФЕРМИ СІМ’Ї СЕНДФОРД»
Може, тоді ви? Сідаєте?
Я… Я сам був за кермом. Тож…
Тату, вибач.
На наступних виборах я намагаюся вибити їх з бізнесу.
-Знаю. -А тут ти.
Я був на півдорозі до аеропорту в Омасі, коли…
Там були всі. Мої друзі…
Друзі? Вони тобі не друзі.
Вони єдині, хто згоден з тобою тусити.
Від тебе тхне марихуаною!
Для них я ворог номер один,
отже ти для них — ворог номер два. І все ж тобі не бракує зухвалості…
Ні, вибач, це довбана тупість —
накуритися травки,
а потім потрапити прямо до їхнього лігва.
Віджени машину додому.
І зітри ті кляті написи. Така гидота.
Привіт, Оллі.
Привіт, Макані.
Вибач, що витріщився. Нічим зайнятися, поки чекаю на брата.
Розумію, Оллі. Така вже твоя ноша.
Можна й так сказати.
Ти постригся? Так, сам.
Гарна стрижка, Оллі.
До речі, вибач, що з початку семестру уникаю тебе.
-Я… -Ти все це серйозно?
Так. Зробив усе ножицями.
Я маю здогадку.
Ти спілкуєшся з тими, у кого з головою ще гірше, ніж у тебе.
Так ти почуваєшся нормальною.
Але літо закінчилося, почалося навчання.
Довелося знову вдавати з себе нормальну,
хоч ти й не така.
Це комплімент.
А моє товариство не вписувалося в цей образ.
Ти це сам придумав чи подивився якусь романтичну комедію?
Привіт, братику.
Ти не бачив, хто взяв мій електрошокер?
Ні.
Добре.
Макані Янг.
Тут написано, що в одинадцятому класі
ти перевелася з Камехамеа.
Я правильно вимовив?
Була причина для переїзду?
Ні, тобто…
Ти зовсім не спілкувалася з Джексоном чи Кейті?
Не сварилася з ними, не бачила, як вони з кимось сварилися?
Ні.
Ти напружена.
Ну, тут усе очевидно.
Ти хороша дитина.
Працьовита.
Усі очікують від тебе бездоганної поведінки.
Але…
ти казала, що не знала Кейті?
Багато її близьких подруг теж зрозуміли,
що зовсім її не знали.
Дивно, що іноді самим собою простіше бути поруч із незнайомими, а не друзями.
Це варто занотувати.
Ти вільна.
Дякую. «Дивно, що…»
-Забираймося. -Зараз комендантська година.
Ти хотіла про щось поговорити?
Давай усе, як завжди.
ОМАХА-БІЧ, НЕБРАСКА
Тут?
Ти єдиний, хто дозволяє мені зникати.
Мені цього бракує.
Господи!
Що це за фіґня?
То був Рендалл Брайс.
Друг Мейкона?
Якого біса?
Гайда!
От лайно.
Видається, наступна жертва — Зак.
Від рук тата.
«ТАЄМНА» ВЕЧІРКА
НА ШТУРМ ЗАМКУ, ПОКИ НЕМА КОРОЛЯ
Гайда на забаву.
Випивай, та за кермо не сідай. Поведу я, Дейв!
Чудово. Будеш щось?
Ось рекламка. Підвезу додому.
Чи куди-інде. Байдуже. За кермом не випивай, а до Дейва підсідай!
Тримай рекламку.
Радій юності! Відривайся!
Ти знаєш, де шукати Дейва. Завантаж додаток.
Знижка на першу поїздку — десятка. Можуть діяти пікові тарифи.
Добре.
Не проблема.
Веселіше не буває.
Наймають нелегалів у скотобійню, а потім не платять!
Заливаю фоти членів!
Я їм усе підряд, але ваги не набираю,
тому мене за це ненавидять.
То твоя таємниця — що ти ідеальна? Та пішла ти.
Я маю канал на YouTube, де пробую себе в оперному співі.
О, Господи, я знаю.
-То це ти їх переглядаєш? -Так.
Торік у мене був викидень.
Стоп: ми ділимося справжніми таємницями?
Таємна вечірка.
Давно пора!
О, Господи! Ходімо!
Мене тягне до двоюрідної сестри.
Родріго, посунься. Оце напій! Пий.
Знаєте, я випадково переїхала туриста й викинула його труп
в океан. Це погано? Сама не знаю.
Тут що, кожен розкриває свої таємниці?
Геніально, правда?
З відкритим зізнанням у тому, що вбивця використовує проти нас,
він втрачає єдину зброю.
Залишається хіба що ніж.
Але твій батько нізащо б не схвалив це.
Прикро, але Скіппер їде на сафарі,
від якого не міг відмовитися.
Тобі щось треба?
Так, тобі.
Стоїш собі в чорному, як шкільний маніяк-убивця, і дивишся на нас.
Маєш таємницю?
Не хочеш скинути камінь з душі, чи просто наганяєш на нас страх?
Ей, чувак! Усі знають, що ти — соціопат.
Бро!
Господи. Як то було підло.
Ні! Зовсім ні.
Маю вам зізнатися.
NASA
Мене взяли.
-Що? -Круто… Тебе взяли!
-О, Господи! -О, Господи! Та невже!
-Не вганяйте у сльози. -Добре.
Добре. Так. Гаразд.
У мене є таємниця.
Невже? Я думала, в нас їх немає.
Я таємно запала на…
Бо ти буваєш такий кумедний,
хоч і не часто.
Але я це помічаю і люблю.
Клас! Як цікаво! Гаразд! Тепер Родріго.
А що приховуєш ти?
Те саме.
Що?
Що, справді?
Макані?
Я пишу вірші.
Та невже? Не може бути.
А я не отримаю атестат!
Поетично, чи не так?
«Цим повідомляємо, що ваш син Захарія Сендфорд
може бути не атестованим».
«Його академічна успішність нижче довбаного плінтуса».
Так, але тут нічого приховувати.
Моя справжня таємниця…
Чорт.
Народ, спокуха!
У ньому лише зміст буття.
Що? Ні!
-Заку! -Братан!
Якого біса?
-Братан! -Божевільний.
Це підводить мене до головної події вечора.
-Ви смієтеся з мене. -Ага.
-Кепкуєте з мене. -Ага.
Розмальовуєте мені тачку.
Ага, точняк!
Я все розумію. Це логічно.
Ви вважаєте мого батька прищем,
що вдає з себе святенника й опору громади.
Він за безцінь скупляє ваші родинні маєтки.
І все заради чого?
Щоб іще розширити свої величезні володіння цього лайна!
-То й фіґ з ним! -Так.
А що, як я скажу вам,
що колекція Скіппера Сендфорда цим не обмежується?
Що?
А містить десяту за розміром колекцію експонатів доби нацизму
у Північній Америці.
То клініка.
І велику їх частину
я переробив
на файки, кальяни та бульбулятори.
Звичайно!
Та не може бути!
-Крутяк. -Отже, пропоную тост.
Один відсоток населення пускає світ з димом, щоб зігрітися.
А я кажу: «Пустімо з димом їх самих».
Так!
Поки ми собі пускаємо тут димок.
Стоп. Ти…
Ти не жартував? Сказав це не просто так?
Твоя таємниця — це я?
Чого тобі?
Чипсів.
-Солі й оцту. -Відвали!
Вибач.
Моя таємниця — це ти. Так.
Я тебе бачу, Ро.
І завжди бачила.
Отже,
побачимось у компанії?
Так. Дякую.
Ти що, подякував мені?
Ні.
Вибач, то було б тупо.
Це ти зробив?
-Ти приховуєш, що вживаєш щось від болю? -Фентаніл?
Це ж для нариків.
-Ей. Що відбувається? -Хто вимкнув світло, бляха?
Вибило пробки?
Алекс!
Родріго!
-Родріго, ми тут! -Ти де?
Я, КОЛИ ЗНАЙШОВ МАМИН ФЕНТАНІЛ
Заку, що відбувається?
Чорт! Тут хтось маскується під Родріго!
Тут убивця!
Алекс! Він притуплює відчуття, щоб я забагато не думав!
У мене завжди купа думок!
Родріго!
Алекс!
Родріго!
Я його бачу!
Я його бачу! Допоможіть!
На поміч!
Господи.
Чорт!
Народ, хутчіш, треба їхати!
ШКОЛУ ЗАКРИТО ДО КІНЦЯ ЖОВТНЯ
ВІД ОЛЛІ Я ТУТ, ЯКЩО ЩО.
Нині «Коти Вампус» зіграють свій перший матч за три тижні.
НАВЧАННЯ ВІДНОВЛЕНО
Запрошуємо на прощання з передчасно усопшим.
Там будуть поліцейські,
які відповідатимуть за безпеку й захист усіх присутніх.
Схоже, життя триває далі.
Ви ж прийдете всі на матч, так?
Співчуваю щодо друга.
СИЛЬНОМУ ДУХОМ
Сам намалював у пам’ять про нього.
Вам нічого про це сказати?
Годі з мене розмов про те, хто це зробив.
Я знаю вбивцю.
УБИВЦЯ
А тепер знають усі.
Чого ти його так захищаєш?
Я не захищаю. Просто…
От уяви, що це кажуть за спиною в тебе, Ді чи Зака.
Макані, ти ж була на вечірці! Я гукнула, він мене почув!
Потім Родріго гнав якусь туфту, а через годину його вже…
Та я ж усе розумію.
Що ти хочеш почути? Впевнена — дзвони копам.
Вони сказали, нема доказів.
-Бо їх і немає. -Бо його брат — заступник шерифа!
Убивця використав шокер, люба. Хто використовує шокери? Копи!
А хто живе з копом?
І має доступ до інформації на кожного в місті, у тому числі й на нас.
Подкаст Кейті був анонімним.
А хто може витребувати логи підключень у провайдерів? Фараони.
Макані, ти тут віднедавна.
У нього були психічні відхилення.
Ти хіба не знаєш про його батьків?
Давай, Калебе!
Гляньте, які гравці щасливі. Так радіють геям, коли виграють.
Ти що, бляха, усіх ненавидиш?
ВІД ОЛЛІ МОЖЕМО ЗУСТРІТИСЯ?
Скажи, що ти не забула.
-Так. Клініка сну. -Люба, не хочу залишати тебе наодинці.
Ти казала, що завтра заночуєш в Александри.
Так. Я щойно з нею про це переписувалася.
Пишаюся тобою.
Чого не зробиш, щоб позбутися клятого дзвоника з голови.
Взяв і приїхав.
Хотів з’їздити з тобою до океану.
Це миль за тисячу звідси.
Я про інший океан.
Невже хтось ще курить сигарети?
Приємно вдавати, що від тебе залежить, як ти помреш.
ВЛАСНІСТЬ «ФЕРМ СІМ’Ї СЕНДФОРД»
Думала, ти везеш мене на пляж.
Ні, до океану.
Не бійся. Це купа мотлоху.
Добре?
Не зовсім Тихий океан, але…
поля.
«Забудь усе,
Як забувають квіти,
як забувають, що співала ватра золота.
Забудь усе на віки вічні.
Час — добрий друг —
дарує нам літа».
Ти коли це написала?
Не віддаляйся знову.
Залишся тут.
Ось так.
-Добре знати, що ти не небезпечний. -А цього я не казав.
Може, тому я й захотів привезти тебе аж сюди.
Де нас ніхто не знайде.
Тобі б довелося дізнатися мою таємницю.
Гадаєш, я не знаю?
Я взагалі думаю, що ти любиш таємниці.
Бо досі ще нікому не розповіла про мене.
Кріс, бляха.
Він так просто не відчепиться, тож…
-Так. -Так. Вибач.
Привіт. Чого тобі?
Недалеко.
Так.
Не знаю. Скоро.
Добре.
Бувай.
Йому завжди треба знати, де я.
-І ти сказав? -Ні.
Далі вважає себе моїм татом.
Ти про них не розповідаєш.
Про батьків.
Що трапилося?
Вибач.
Можемо просто поїхати.
Вони врізались у дерево.
За кермом був батько.
Смерть на місці.
А мама померла наступного дня в лікарні.
Вони ж були пияками, розумієш?
Вони завжди пиячили, але це ніби випадково замовчується.
Але дає підстави для цікавішого пояснення:
що до трагічного подвійного самогубства їх довів син з розладами поведінки.
Таке враження, що, коли стається якесь горе,
завжди треба знайти винного.
Ніхто не зрозуміє цього краще за тебе.
Ти ж про це й пишеш у своїх віршах,
правда?
-Що? -Про відчуття провини.
Ти що, копав на мене інформацію?
Макані.
Макані, чекай! Не йди!
Макані!
Макані Сан-ву.
Я знаю про тебе.
Я знаю, хто ти.
І що далі? Поїдеш автостопом?
Тебе щось гнітить?
Можна поговорити.
Я тобі не суддя.
Я лиш спостерігаю за поведінкою людей.
Коли когось підвозиш, швидко розумієш, хто перед тобою.
Особливо коли вони вважають, що найняли тебе.
Як та святенна, яку підвісили.
Одразу було ясно, що вона грає за наших і ваших.
Справжнє стерво.
Царство небесне.
Але не вміла того приховувати.
Не те, що ти.
Ти ж хороша дівчинка, так?
Так.
Завжди приємно підвозити хорошу дівчинку.
Ти тут що, сама-самісінька?
Ні, батьки рано лягають спати.
-П’ять зірок. Дякую, Дейве. Бувай. -Так.
Бувай.
Бабуню?
Не минає і дня, Ваша честь, без ненависті до себе за скоєне.
Якби я могла, помінялася б
з нею місцями й сама стрибнула б у те багаття.
Оллі?
«ТРИБ’ЮН ГЕРАЛД» УЧЕНИЦЮ ВИЗНАНО ВИННОЮ ЗА ОПІКИ
Ні!
Макані?
Я зараз у неї вдома. Макані?
Телефонувала твоя бабця. Ти… Господи!
На мою подругу напали. 1412, Прескотт! Швидше!
-Негайно відправляємо патрульну. -То був Оллі!
Ти мала рацію.
Вони дізнаються.
Вони всі дізнаються.
Що саме?
Ей, люба.
Що?
Він був там.
Бабуню, він був там.
Сонце, його взяли.
-Його знайшли. -Ти в безпеці.
Усе добре.
З тобою все добре.
Ми всі тут.
Він порозсилав смски?
Я їх уже не читаю.
Напевне, ти б хотіла, щоб ми почули це
від тебе.
Сходжу по каву.
Побудьте без мене.
Відкрий очі.
Добре, сучки. Думаєте, у вас є все
потрібне для перемоги по штату?
Бо я тут ні хріна не бачу.
Тебе як звати, сучка?
-Вони тебе викрали? -І то були твої подруги?
Певною мірою подруги, не знаю.
Вони були з 11-го класу. А я перший рік у команді.
-У якій команді? -У спортивній?
Хочеш їсти, сучко?
Корова!
До дна, сучки!
То було наше випробування.
-Нас хотіли розсварити. -Погано стараєшся!
-Це зводило нас з розуму. -Смачно, Макані?
Ей, Жасмін.
Я лише…
штовхнула.
Жасмін вижила, але отримала опіки.
Її обличчя…
Мені висунули звинувачення й віддали під суд.
Хоч мене виправдали, я надалі отримувала погрози,
щодня.
Батьки винуватили один одного.
Їм давно була потрібна підстава для розлучення.
Мені було так соромно.
Тому я переїхала сюди.
Взяла мамине дівоче прізвище та просто
спробувала стати іншою людиною.
Ти і є інша людина.
Мені не знайома людина, про яку ти розповідаєш.
Ти приносиш мені пончики, бо знаєш, що вони мене заспокоюють.
Ти вичитуєш мої твори.
Ти захищаєш мене перед іншими.
Усе це — ти справжня.
Це ж ти дала Оллі Ларсону кредит довіри.
А він — убивця.
Ти дала довбаному вбивцеві нагоду проявити порядність.
Хай між друзями не буде таємниць.
Ми ж у лікарні, Заку! Після виписки!
Я ж не пропоную розкурити її.
Це як символ.
Не дуже люблю обійматися.
Ходи сюди.
KRDW News стало відомо, що шерифи округу Слоун
здійснили арешт.
Підозрюваний Олівер Ларсон під вартою.
У цьому містечку в Небрасці відновився мир і спокій.
Тут планується провести фестиваль «Кукурудза у США»…
ЖАСМІН
Радісно відзначмо цьогорічне «Свято врожаю».
КУКУРУДЗЯНИЙ ЛАБІРИНТ
Люди мають право почуватись у безпеці.
Усі наші поліцейські хороші, але, на жаль, їх є недостатньо.
Тому в ситуацію втрутилися «Ферми сім’ї Сендфорд».
Ми найняли приватну охорону.
Безкоштовно. Це наш подаруночок.
Охоронці поруч,
щоб усі могли радіти життю та щасливо святкувати.
Немає абсолютного нічого,
що б завадило гордим містянам відсіяти події минулого
та закласти основу для чергового плідного року.
«КУКУРУДЗА У США» «ФЕРМИ СІМ’Ї СЕНДФОРД»
Так, але я думала, що тебе забере Зак.
Забула. Тато загнав його до роботи в кукурудзяному лабіринті.
-Може, поїдеш автобусом? -От чорт. Алекс, він щойно поїхав.
Добре, розвертаємося. Ми недалеко.
-То нічого, що ти сама? -Так, я зачекаю.
ВІД ДАРБІ ОЛЛІ НА ВОЛІ! ЙОГО ВИПУСТИВ БРАТ.
Служба 911. Що у вас сталося?
Так, я у школі. Мене звати Макані Янг.
Гаразд. Скажіть, що сталося.
Макані? Можете сказати, що відбувається?
Алло?
Макані! Це ж я! Привіт!
Калеб. Слава Богу.
Я теж радий тебе бачити.
Усі надворі…
Макані!
Ти в нормі?
Привіт. Так.
Потрібно швидку до школи. Ножове поранення у живіт.
Макані!
ФЕСТИВАЛЬ «СВЯТО ВРОЖАЮ» І КУКУРУДЗЯНИЙ ЛАБІРИНТ В ОСБОРНІ
Кукурудзяний лабіринт.
КУКУРУДЗЯНИЙ ЛАБІРИНТ СЕНДФОРД
Відповідай, Заку.
Дякую. Дуже дякую.
Калеб у нормі.
Лікарі кажуть, стан критичний, але стабільний.
Переживаю за Зака.
-У кого його батько повикупляв ферми? -Майже у всіх.
У батьків Джексона, Мейкона. На нього В Осборні одні працюють, інші ненавидять.
-Не забувайте про шерифа Едкінса. -Що?
Так, шериф — банкрут, мав продати землю.
А тато Зака тепер шукає заміну копам.
Я взагалі не знаю, з чого почати.
Я ставилась до тебе просто жахливо.
Народ, а це що?
Чорт.
Це Зак.
-Народ! Алло? -Зак!
-Ти в нормі? -Тут усе палає!
Десь тут мій тато! Мушу його знайти! На поміч!
Що?
Оллі, ти казав, що це купа мотлоху?
А до чого тут машина?
Мать твою, ти серйозно?
Мусимо допомогти. У тому лабіринті Зак і пів нашого класу.
Якщо прокладемо шлях, вони виберуться.
Гаразд.
Добре. Врятуймо довбаних футболістів.
Ей, Жасмін.
-Чорт. Виходьте! -Бляха!
-Що? -Чорт.
Стій!
О, Господи!
Зак!
Я задихаюся!
-Хто це? Хто… -Я ні хріна не бачу!
Дочекайтеся інших!
Ей! Як звідси вибратися?
Усе добре! Уперед! Хутко!
Усе добре! Уперед! Так, ми знаємо! Давай!
-Виведіть їх. -Ми з тобою!
Ні, ідіть!
-Треба їм допомогти! -Макані.
Треба знайти Зака.
Ідіть уже! Ви знаєте, де вихід.
-Допоможіть їм. -Погнали!
Зак!
-Чорт. -От лайно!
Зак!
Не роби цього! У них є сім’ї!
У мене є сім’я!
-Благаю! -Ей, урод!
Прокляття!
Знаєте, скільки разів…
Знаєте, скільки разів я уявляв собі цю мить?
Зак!
Тата можна вбити лише один раз!
Господи.
Ідеально продумав, що сказати йому
прямо у вічі.
Щось не так?
Шкодуєш, що подарував мені на дев’ять років «Мистецтво війни»?
Бачиш? Тепер це здається абсурдним.
Він мав ридати,
усвідомивши свої вчинки та їхні наслідки і…
Чорт!
Грьобаний соціопат.
Чорт.
Ні!
О, ні!
Я не соціопат!
Невже всі забули значення цього слова?
Якби я був соціопатом,
то не був би емоційно прив’язаним до результату!
-Оллі! -Це дуже важливо для мене.
Не кажучи вже про те, скільки зусиль це коштує.
Ти хоч уявляєш, як складно виготовляти ті кляті маски?
Заку, зупинись, благаю! Це ж не ти!
Ти й гадки не маєш, хто я!
Ти навіть не знаєш, хто ти сама!
Я все життя заперечував свою сутність.
Мені було соромно, а чому? Бо я народився з привілеями?
Чому мені цього соромитися?
То не моя вина. Мені це випало.
Тепер розумієш? Усі ви носите маски, Макані Сан-ву.
Усі ви напинаєте личину.
Усі ви лицеміри! Як і мій тато.
Але мені нікуди сховатися від татового прізвища.
Тому й показую усім їхнє справжнє обличчя!
Їхню справжню сутність!
Ще один крок, козел, і, Богом клянуся…
Що?
Штовхнеш мене у полум’я?
Заріжеш мене ножем, яким убила Калеба?
Джексона та Кейті?
Тим самим ножем, яким перерізала горлянку Родріго?
Це ти вбила мого тата.
Ти вбила Оллі.
Тому мені довелося захищатися.
І вбити тебе.
Історія повторюється.
Знову полум’я, знову жертви.
Так схоже на тебе.
Коли над’їдуть копи, вони знайдуть ніж, знайдуть твій труп.
Я все зможу повісити на тебе.
Ніхто й не знатиме.
Я знатиму.
Гадаєш, якщо ти все маєш, то ти — жертва?
Що це за схиблена логіка?
Покладати на інших вину за проблеми?
Коли проблема — ти сам, Заку.
Проблема — це ти сам!
Глянь на мене, Заку.
Дивись мені в очі!
Мені не треба одягати маску, щоб показати, хто ти.
Оллі!
Оллі, ні.
«Привіт, Оллі».
«Привіт, Макані».
Мені так прикро.
Не залишай мене, Оллі.
Не залишай мене.
Поміч уже близько, добре?
Не залишай мене.
«Сказала я:
"Минула юність,
І під дощем вогонь завмер,
Що більше знов не спалахне
Й не вийде вітрові назустріч".
УНІВЕРСИТЕТ КОЛОРАДО В БОУЛДЕРІ
Сказала я:
МУЗШКОЛА МАНГЕТТЕНА
"То не печать глибока,
Що юність погасила у мені,
То лиш дрібних печалей черга,
Що заполонили дні мої.
Здалося, юність відлетіла,
Коли з’явився ти ще раз,
І полум’я від вітру розгорілось,
Здійнялося і запалало.
І скинула із себе пелену.
Вдягнулась заново
І таємницею стала,
Що стиха її знову наспівала"».
Так, Макані!
Переклад субтитрів: Маркіян Плесак