Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
„Můžu prohlásit, že věci v nebi jsou skutečnější
než věci, které jsou na světě.“ Emanuel Swedenborg
NETFLIX UVÁDÍ
PODLE ROMÁNU OD ELIZABETH BRUNDAGEOVÉ
ZIMA, 1980
PŘEDTÍM NA JAŘE
Hodně štěstí, zdraví!
- Všechno nejlepší, Franny. - Šikulky.
Mám tě moc ráda, zlato!
Pojďte!
Donesu vám dort.
- Dojdu pro víno. - Dobře.
Já to udělám, ať se můžeš najíst.
Děkuju.
Jsi teď dost vychrtlá. My mámy vedle tebe vypadáme hrozně.
- Chutná? - Jo.
Co se děje, mami?
Je horko. Tátovi se zavírají oči.
- Jsem v pohodě. - Je to sem z Worcesteru čtyři hodiny.
Já vím. Udělám vám kafe.
Uvaříš kafe, prosím? A potřebujeme další láhev bílýho.
Dobře. Mami, uděláš to kafe?
Hned se vrátím.
Pozvedněme své kelímky a připijme si na doktora George.
Na George!
- Už je to oficiální, ne? - Jo, oficiálně oficiální.
Už nejsem slaměná vdova.
A mám další dobrý zprávy.
Díky mé dizertační práci mi nabídli práci na severu.
- Teda, to bylo rychlý. - Musí být skvělá.
Ještě jsem ji nečetla.
- George je tajnůstkář. - Ne, jsem zbabělec.
Catherine byla nejlepší ze třídy.
- Budeš učit na Bardu? - Ne, na Saginaw.
Je to malá soukromá vysoká škola.
Je z tebe holka z velkoměsta. Máš práci snů.
Vážně to chceš?
George po tom touží. Nese těžce, že se nám nedaří.
Je to náročný, co ho táta odříznul.
Netušila jsem, že si od nich bere peníze.
Dělal tak od chvíle, co se Franny narodila.
Stěhování taky něco stojí.
Na severu je všechno levnější.
- A prý je tam hezky. - Jo, projížděla jsem tudy.
Zazobanci tam tráví víkendy, jinak jsou tam jen burani.
Já vím, ale George se kvůli mně dost obětoval,
tak to musím aspoň zkusit. Dlužím mu to.
Ahoj.
Našel jsem nám ideální dům.
A je to.
Zámek trochu zlobí.
Je to tu krásný.
Tak jo.
Jak jsem říkala minulý týden Georgovi, pochází z konce 19. století.
Potřebuje trochu zrekonstruovat.
Minimálně vymalovat.
Ale koukni na ty zdi! Super!
Musíte si představit, jak krásné to tu bude.
Má žena je vystudovaná restaurátorka. Budeme v dobrých rukou.
Proč ho tu ty lidi nechali?
Je nádherný.
Mléčné farmy to teď mají dost těžké po celé zemi.
Je to náročné odvětví.
To je tak smutný.
Je to škoda.
Zas tu bude líp.
Chceš vidět i zbytek? Pojď!
Tak ukazuj.
- Jak to vypadá nahoře, Georgi? - Vezmu tě tam.
Jak je to tu velký?
Pamatuješ si tohle?
Georgi,
chtěla jsem nad klavír pověsit ty tvé krajinky, ale nemůžu je najít.
Promiň. Mám je do pracovny.
Mně se líbí.
Chci se pochlubit svým starým životem.
Třeba tě tenhle dům inspiruje, abys začal zase malovat.
Po té dizertaci se považuju spíš za spisovatele.
Tak co. Kočku nebo panenku?
Kterou chceš?
Konečně usnula.
Jsi nervózní ze zítřka?
Ne. Měl bych?
Je normální, že má člověk první den trému.
Hledáš si důvod, abys mě mohla uvolnit?
Potřebuju mít důvod?
Jak bys chtěl uvolnit?
Co?
Co je to za smrad?
Cítíš to? Smrdí to jak výpary z výfuku.
- Že jo? - Jo, asi to cítím.
Je to čím dál silnější.
Myslíš, že duchové jezdí na premium?
Myslím to vážně. Nech toho.
Mami, já se bojím!
- To nic. Pojď sem. - Bojím se!
Přikryjeme tě. Neboj.
Vážně?
Mami, já se bojím. Nechci tam spát.
UNIVERZITA SAGINAW
Americký Rýn.
Tohle je ideální místo pro kampus.
Abych řekl pravdu,
tu práci jste získal díky kapitole, jak Swedenborg ovlivnil
umění George Innesse.
Vážně? To je zajímavé.
Tahle část mi dala zabrat nejvíc.
Jak to?
Je to sice klišé, ale jsem newyorský cynik.
Pořád nechápu, jak se mohl tak skvělý malíř jako Inness
vzhlédnout v mystikovi z 18. století.
Swedenborg…
nebyl jen tak obyčejný mystik.
Chápal, že vše v našem světě
má svůj protějšek v duchovní říši.
A s tímhle vědomím maloval Inness své krajiny.
To chápu.
Tohle je moje kancelář, kdyby něco.
Máte to tu krásné.
Na Swedenborgovi mi vadí, jak komunikuje s anděly a duchy.
Oslavuje smrt jako úžasný přechod.
Měl byste vědět, že tu má Swedenborg oddané následovníky.
A to včetně mě.
Občas pořádáme seance. Pozvu vás.
Přivedu svou ženu.
To ona je v naší rodině skutečná věřící.
Vaše kancelář je tady.
Asi jsem vybral špatný dárek na uvítanou.
CO JSME VIDĚLI, CO JSME SLYŠELI
Proti obrazu na obálce nemůžu nic říct.
Údolí stínů smrti.
Jedno z Innesových nejlepších děl.
Nyní jste oficiálně na jeho teritoriu.
Nedivte se, až začnete vidět věci po jeho.
Díky, Floyde.
- Dobrý den. - Zdravím.
- Paní Claireová, že? - Ano, přejete si?
Ano, madam.
Jsem Eddie Lucks a tohle je můj mladší brácha Cole.
Chtěli jsme se představit, kdybyste potřebovali výpomoc.
Zahradníky, tesaře, instalatéry…
Nebo malíře. Jsme úplně jako Leonardo.
A nejlepší je, že jsme laciný.
Jako moje kulička?
Hezká. Chceš ukázat, jak se správě cvrnká?
Zapomněl jsem říct, že Cole je nejlepší chůva ve městě.
Jo, to vidím. Kde bydlíte, kluci?
Ve městě u strejdy.
Máme spoustu doporučení.
Dobře. Máte vizitku?
Vizitku?
Podívám se.
Zapomněl jsem je doma.
Ale mám pero.
Měli bychom je najmout.
Co zkusit ještě někoho dalšího? Ve městě nabízí výpomoc kdekdo.
Už jsem to zkoušela. Tyhle bychom měli za půlku.
Neříkej mi, že už zase jíš jen saláty.
Měla jsem velký oběd.
Co ty proteinový koktejly od doktora?
Ráno jsi ho vynechala.
Dávám si je večer. Líp je pak strávím.
- Franny, dáš si ještě rýži? - Ne, chci na poníka.
- Jeď, poníku! - Už jedu!
Jedeme!
Ty mu dáváš.
Koukej, je tu další.
Připravená?
- Raz, dva, tři. - Koník.
Panebože.
- Jdeš? - Za chvíli. Musím umýt nádobí.
Podáš mi ten hrnec, prosím?
- Díky. Za chvíli přijdu. - Tak jo.
Přijď brzy. Jsem unavenej.
PAMATUJTE
RODINNÁ KRONIKA
ÚMRTÍ
ZATRACENÝ
„Zatracený.“
Georgi.
Georgi!
Já už spím.
HISTORICKÁ SPOLEČNOST
- Kde? - Osm.
- Je to hodně o 1,3 kila. - To ale musí…
Návštěva.
Jste z Historické společnosti?
To jsme.
Nevím, jestli hledáte dobrovolníky,
ale jsem tu nová a chci se seznámit s lidmi
a dozvědět se něco o okolí.
Zapište nám své údaje.
Dobře.
Pošleme vám rozvrh.
A taky mě zajímalo,
jestli nevíte něco o starších usedlostech v okolí.
Jednu jsme teď totiž koupili.
Máme tu fotku vašeho domu.
- Vážně? Kde? - Ano.
Ve vedlejší místnosti. Je na ní i pár, který ho postavil.
Původní obyvatelé,
dávno před Vayleovými.
Dojdu se na něj podívat. Díky.
REVEREND JACOB SMIT S MANŽELKOU
RODOKMEN RODINY SMITOVÝCH
ZATRACENÝ
- Nevypadá jako kočka. - Ale vypadá.
- Jmenuje se Kocour v klobouku. - Má malý ouška.
- A nos a všechno ostatní. - Má normální nos.
Je malinkatý!
Víš, že někoho zabil?
Kvůli tenisu.
- Kdo? - Caravaggio.
To mě nepřekvapuje.
Lidem projde spousta hrozných věcí.
Mluvíš z vlastní zkušenosti?
Ty studuješ umění? Učím na Saginaw.
Bože. Ne.
Jen koukám, co by se dalo dát na tričko.
- Na škole se věnuju literatuře. - Kde studuješ?
Na Cornellu.
To máš docela daleko.
Dávám si teď pauzu.
Vozím boháče ve stájích Crow Hill.
Tam to znám.
Je to hned vedle tenisu. Občas tam chodím hrát.
Snad umíš prohrávat líp než Caravaggio.
George Claire.
Jasně.
No jasně. Claire!
Můj kamarád Eddie vám seká trávu.
Najala si ho tvoje žena.
To je tvoje dcera?
Jo, Franny.
Ahoj, Franny. Co knížka?
Co se tu píše?
Ukaž.
Píše se tu…
„Nemá tu co dělat. Neměl by tu být.
Nemá tu co dělat, když je matka pryč.“
Těšilo mě, Franny.
Tak co, půjdeme?
Georgi?
Georgi!
To neuvěříš, jakou jsem viděla fotku!
PODZIM
- Půjdeme k rybníku? - Jo!
Chcete se vykoupat?
Poběž, Franny. Že tě dohoním?
- A hodím tě do vody. - Ne!
Franny, pozor na želvy, ať tě nechňapnou.
Mám ji na zadku! Pomoc!
Neříkali, že léto oficiálně skončilo?
Tady si roční období dělají, co chtějí.
Zítra klidně může sněžit.
Přinesla jsem vám na osvěžení limonádu,
ale předběhli jste mě.
Pojďte do vody. Je to fajn.
Řeknu ti,
že vypadá lákavě.
Víte, co se říká o pokušení. Nejlíp se ho zbavíte tím, že se poddáte.
Co dělá tvůj strejda?
Jezdí s pohřebním vozem.
Někdo to dělat musí.
A co rodiče?
Oba umřeli. Autonehoda.
Bože, to mě moc mrzí.
Jediný dobrý na tom je,
že jsme rychle dospěli.
Cole asi půjde na vysokou.
A co ty?
Já na to moc nejsem.
Chtěl jsem studovat hudbu.
Vážně? Na co hraješ?
Na všechno možný. Teď mám starou kytaru.
Máme doma klavír. Nechala jsem ho naladit.
Bylo by fajn, kdyby na něj někdo uměl. Já jsem hrozná.
Tak jo. Děkuju, paní Claireová.
- Catherine. Pardon. - To nic.
Zvykneš si.
To mu prosím neříkejte.
Dobře.
Malíři z Hudson River School.
Krajina jako říše duše.
Když si o tom tématu něco přečtete, dost vás to obohatí.
- Jen tak dál. - Moc děkuju.
- Dobře. - Nashle!
George Claire?
Ano. Dobrý den. Potřebujete něco?
Justine Sokolovová. Pomocná instruktorka tkaní.
Hrajete tenis s mým manželem Bramem.
Bram?
No jistě. Říkal, že tu jeho žena učí.
Slyšela jsem, že se z vás na našem oddělení stává kult.
Takže… Vaše kancelář?
Chtěla jsem vás i se ženou pozvat, abych zjistila, čím jste výjimečný.
To zní skvěle.
Bylo by fajn, kdyby se moje žena seznámila s lidmi ze školy.
Výborně. Vaše číslo mám v seznamu,
tak já vaší ženě zavolám.
- Paráda. - George Claire.
To je vaše práce?
Už je to dávno.
Přestal jsem malovat a soustředím se na teorii.
Došlo mi, že na to nemám.
To si nemyslím.
Máte sebevědomou techniku. Jsou to jedinečná díla.
Díky. Měla byste vidět věci mé ženy. To ona je v naší rodině umělkyně.
Dobře, už se těším. Ozvu se vám.
- Co se děje? - Ten smrad. Je čím dál silnější.
Přišel jsem na to, čím to je. Jsme nad garáží.
Ráno tam dám větrák a vyvětrám to.
Ale proč to smrdí jen někdy?
Cath, nech toho s těmi duchy.
Nechci, aby sis ten dům zošklivila.
Mami, kde jsi?
Mami, já mám strach!
- Co se stalo? - Co se tu sakra děje?
- Co se stalo? - Viděla jsem tu paní. Mám strach.
Neboj se, to bude dobrý.
Máma je tady a můžeš spát s námi.
Už zase, Cath?
Kdybychom jí vyzvedli ta sedativa od doktora,
měli bychom pokoj.
Desetkrát jsem ti říkala,
že jí nechci zbytečně cpát léky. To je tím domem.
Bože. Jděte spát sem, já půjdu k Franny.
Táta se na mě zlobí.
Ne, nezlobí.
Ne, zlato. Ne na tebe.
Musí to být super pocit.
Asi jo.
- Hádej, koho jsem tuhle potkala. - Koho?
Tvýho šéfa. George Claira.
- Fakt? - Jo.
Já ho ještě nikdy neviděl. Jaký je?
Nečestný.
Falešný.
Jak to víš?
Protože mi přišel atraktivní.
Jedeme!
Budeme koukat na Eddieho, jak seká?
Jo!
Sek.
„Všichni na Zemi jsme spojeni
s těmi v duchovním světě, kteří byli jako my.
Jsme v jistém smyslu jednotní.“
Jednotní.
Co chceš?
STÁJE CROW HILL
Co tu hledáš?
Já vlastně ani nevím.
Ty jsi ale troufalej hajzl.
Jestli jdeš dovnitř, zavři za sebou.
On má společenský vyžití ve škole. Já jsem tu izolovaná.
Něco je špatně. Poznám ti to na hlase.
Já…
začínám mít vidiny.
A bojím se o tom Georgeovi říct.
Catherine, jíš něco?
Jaký tam máte kostel? Zkoušela ses modlit?
Dost si polepšil, že si vzal…
Musím jít. Díky za rady, mami. Mám tě ráda.
To sis dal do těla.
Jo, běžel jsem hrozně daleko. Vůbec nevím, co mě to popadlo.
A pak mě zaujaly tyhle kytky.
Díky, ale teď přijdeš pozdě do školy.
Já vím. Musím chvátat.
Koukej, kdo je doma.
Dobrej.
- Co to děláš? - Vteřinku.
Pan Claire, že?
Rád vás konečně poznávám. Eddie.
- S bráchou se chystáme… - Vy jste Vayleovi, že jo?
Už ne, pane.
Teď jsme Lucksovi, podle strejdy.
Udělej mi laskavost. Moje žena neví, že jste tu žili, ani co se stalo.
Bylo by lepší, kdyby to tak zůstalo.
Má slabý nervy a…
nechtěla by vás tu, kdyby na to přišla.
Jasně, pane Claire.
Jsme tu kvůli práci.
Děkuju.
Ale je to trochu zvláštní, ne?
Že tu chcete být.
Jsme zvyklí se o ten dům starat.
Jasně.
Manžela znáš ze školy?
Jo, studovali jsme spolu.
Hezký.
Chtěli rodiče, abys studoval hudbu?
Jo, to máma mě učila.
Ale když táta našel přihlášku, zmlátil mě polenem.
Vážně?
Jo.
Dost mě zřídil.
Kdyby ses rozhodnul přihlásit znova,
ráda ti tu přihlášku zaplatím.
Vystihla jsi mě.
Ahoj, Georgi.
Eddie mi hraje svou oblíbenou písničku od Louise Armstronga.
- Jak se jmenuje? - „Jednou budeš litovat.“
Jasně. To já moc dobře znám.
To je ale překvapení.
Eddie říkal, že jsou tu kvůli práci.
Netušil jsem, že to zahrnuje i zábavu.
Domalovali jsme
a paní Claireová mě požádala, abych něco zahrál, než půjdu.
- Takže… - Počkej, Eddie.
No tak. Kvůli mně nepřestávej.
Nechci vám kazit zábavu. To já nedělám.
Hlava domácnosti promluvila.
Tak to koukej dohrát, Eddie.
Jo, prosím.
Sakra.
Bože.
Catherine.
Ani nevíš, co se mnou děláš.
Panebože.
Nikdy jsem nic takovýho neudělal.
Co se děje?
Jen tu tak mluvím.
- Svěřuju se ti. - Co to se mnou kurva je?
- Proč to pořád dělám? - Willis, myslím to vážně.
Rád bych tě poznal trochu líp.
Chci o tobě něco vědět.
O to tu nejde.
Co to děláš?
Myslíš, že mě oblbneš, když s tebou spím?
Chlapy jako ty znám jak svý boty.
O čem to mluvíš?
Táta na jejich zastupovaní vydělal jmění. Zloději, podvodníci, psychopati.
A všichni z toho vyvázli, protože chlapům projde všechno.
Vypadá to, že máš na chlapy dost špatný názor.
Mám špatný názor na všechno.
Koukej sakra vstát.
- No tak, Willis. - Ne.
Mám toho dost.
Willis!
- Ahoj! - Koledníci jsou tu!
- Pojďte dál. - Ahoj, Catherine.
Samozřejmě.
Georgi, ahoj.
- To je pro tebe. - Díky.
Brame, kde jsi? Claireovi jsou tu.
- Tady jsem. - To je krása.
- Díky. - Ahoj.
- Catherine. - Bram.
- Díky za pozvání. - Koukni, co přinesli.
Díky, Georgi. Jak se máš?
To je nádhera.
- Díky. - Krásné obrazy.
Užíváme si, dokud tu můžeme být.
- Jste v nájmu? - Ne.
Naráží na to, jak jsou domy v Hudson Valley staré.
Jsou sice naše, ale jen se o ně staráme.
Všechny nás přežijou.
Moje žena si myslí, že u nás straší.
Asi má pravdu. To tak trochu ve všech domech.
Přece jen žijeme v zemi Bezhlavého jezdce.
Vezmu vám kabáty.
Měli bychom se jít ven podívat na alpaky, než usnou.
- Jasně. - Tudy.
- Budete nadšený. - Alpaky spí?
Brame,
kde se tu dá koupit tak kvalitní tráva?
- Sám ji pěstuju. - Hezký.
Přišel jsem sem napsat román, co se zapíše do historie, ale…
většinu času jen dělám na zahradě, jestli mi rozumíš.
Máš úžasnou dílnu.
- Díky. - Je to tak unikátní.
Dík. Bude to znít divně,
ale tkaní je pro mě duchovní proces.
Při práci se napojím na vesmír.
Je to vidět na vzorech. Občas si vyčítám, že si za to přičítám zásluhy.
Proč? Není důvod.
Vyrobila bys mi něco pro Franny?
- Zaplatím ti to. - Neblázni. Udělám to za materiál.
George už mě požádal o šálu pro svou matku,
tak to přidám k objednávce.
Dobře.
- Máte jen jedno dítě? - Ano.
Jsou jí čtyři. Co ty a Bram. Máte děti?
Ne.
Dlouhou dobu jsme se nemohli shodnout,
až to za nás rozhodla matka příroda.
A udělala dobře.
Všechno to dopadlo skvěle.
Taky jsem se nemohla rozhodnout, ale pak to najednou…
přišlo.
A pak jsme se vzali, i když do toho se mi taky nechtělo.
Asi jsem katolička, co se nemůže rozhodnout.
A poslušně se nechávám vést.
Prvních pár let manželství
si kvůli dítěti a škole ani nepamatuju.
A tady se to pořád snažíme nějak dohnat.
Chodím do jedné ženské skupiny.
Je to něco jako Umělecký klub.
Scházíme se jednou měsíčně v Albany.
Můžu ti představit spoustu kreativních žen.
Musíš jet se mnou.
To bych moc ráda.
Nikoho tu neznám.
Teď už ano.
Musí to být fajn
zdědit jmění
a trávit celý dny nepsaním knihy.
Jsou fajn. Hlavně ona. Je tak zajímavá.
A svobodná. V myšlení i svém těle.
Je vidět, že má ráda lasagne.
- To od tebe není hezký. - No tak, to byl vtip.
Taky se mi líbí.
A nejvíc se mi líbila…
Bramova tráva.
Vážně můžeš řídit, když ses tak zhulil?
Jo.
- Neboj, jsem víc než v pohodě. - Jo?
Sleduj.
Georgi, zpomal.
- Koukej zpomalit! - Fakt?
Zpomal!
Přestaň, Georgi!
Bože, co to mělo být?
Co? Jen se trochu bavím.
Pamatuješ si vůbec, co to je?
- To není vtipný. - No tak.
No tak, Cath!
Catherine, kam jdeš?
No tak, vrať se do auta.
- Cath! - Nesahej na mě!
Jsme dva chytrý lidi.
- Měli jsme to tušit. - Co?
Že jsem tu jen kvůli popisku do tvý imaginární knížky,
který sis vymyslel.
Profesor s manželkou a domem na venkově. Vzdala jsem se kvůli tobě všeho!
Bože, moc se omlouvám, že jsem nám oběma posral život!
A nejhorší je, že já nic víc nemám.
Víš, co máš? Ubrečenou opici.
Ty bys rozhodně neměla pít alkohol,
zvlášť, když vůbec nejíš.
Panebože. Už mě nebaví, jak všichni svalují všechno
v mým posraným životě na to, že nejím!
Vrať se do toho auta, prosím!
Pusť mě!
Kurva!
Bože. Cath?
Panebože.
Moc se omlouvám.
Udělal jsem…
Cath?
Jsi v pořádku?
Cole, vstávej. Odvezu tě domů.
Cath?
Nechtěl jsem ti ublížit.
Nikdy bych ti neublížil.
Ale taky…
už delší dobu nevnímám tvoje potřeby.
A za to se ti chci omluvit.
Víc než jen omluvit.
Vím jen to…
že tě miluju.
- Co to bylo? - Bože. Co to?
To nic, zlato.
Nic se nestalo. Neboj se.
„Díváme se na sebe a nestydíme se.
Já mám na sobě tvář spořádaného manželství,
ty zase nezávislé ženy.
I přes tu vzdálenost jsme k sobě přimkly.“
- Přišlas později, než jsem čekal. - Jo?
Lednice je prázdná.
Mohl bych nám někam dojet pro jídlo.
- Na co máš chuť? - Najedla jsem se s Justine.
PŘÍSTAVNÍ MOLO
Ideální místo pro pedagogickou schůzi, Floyde.
To jo. Jezdím na ní často sám, což je asi trochu sobecký.
Taky mám naježděno. Vyrůstal jsem na pobřeží Connecticutu.
No jo. Má vaše rodina loď?
Zdědil jsem ji po bratranci. Ztracený horizont.
Utopil se, když na ní plul.
To je smutný.
Jo, bylo mu pouhých 19.
A už byl tak sofistikovaný.
Pamatuju si, když umřel.
Po pohřbu jsem mu ukradl deník a dokolečka si v něm četl.
Vím, že je to hrozný,
ale potřeboval jsem s ním mít nějaké pouto.
Zjistil jsi z něj něco?
Jo, něco málo.
Byl gay a nešťastný.
Typický ztrápený umělec.
A pak veškerá ta úzkost v jednom okamžiku navždycky zmizí.
Všichni jsme tak bezvýznamní.
Swedenborg by nesouhlasil.
Řekl by, že smrt je jen začátek.
Už jsi četl tu knihu?
Dělám na tom.
NEBE A PEKLO
Pojď dál. Cath!
Ukaž.
Ahoj.
Tohle je Floyd DeBeers, vedoucí našeho oddělení.
Vzal mě na plavbu lodí.
Moc mě těší.
Takže jsem ho na oplátku pozval do našeho domu. Nefér obchod.
- Slyšela jsem o vás úžasné věci. - I já o vás.
Georgi, vy jste se na mě domluvili?
Co?
Přísahám, že jsem jí neřekl, že přijdeš.
Vidíš? Náhody neexistují.
Omlouvám se. Líbil se mi ten obraz a začetla jsem se.
Neomlouvej se.
Víš, co to je? Ten obraz na obálce?
Je to duše přecházející do posmrtného života.
- Vážně? - Autor byl Swedenborgovým následovníkem.
Věřil, že smrt je paralelní s porodem, ale božská.
Floyde,
přece nechceš, aby tomu moje žena začala věřit.
Cath, ukaž mu to tu, prosím.
Udělám nám koktejl.
Chceš to tu ukázat?
- Nemůžu se dočkat. - Super.
Moje dcera už spí,
ale můžeme jí nakouknout do pokoje.
Máme čtyři ložnice, ale používáme jen dvě.
Pro mladý pár není ložnic nikdy…
Jsi v pořádku?
Nejsme tu sami, že ne?
Co tím myslíš?
Ona vám nechce ublížit.
Má důvod tu setrvávat.
Viděla jsem ji. A moje dcera taky.
Protože je tu pro tebe.
Chce, abys to věděla.
Nejdřív jsem se bála,
to je jasný. Ale teď…
pokaždé, když ji cítím, přinese mi…
útěchu.
- Vůbec to nedává smysl. - Ale dává.
Jmenuje se Smitová, žena Jacoba Smita.
Byl to místní kněz.
Postavili tenhle dům. Víc jsem toho v knihovně nezjistila.
Zkusím něco zjistit ve škole.
Georgovi ani slovo. Nesmí o tom vědět. Myslí, že jsem blázen.
To si nemyslí. Jen se bojí.
To se mužům v jeho věku stává.
Ale zkus být trpělivá, Catherine.
S láskou tě může duchovně dohnat.
A taky…
tu uspořádáme seanci.
- S Georgem nebo bez něj. - Vážně?
Můžeme o té vaší spolubydlící zjistit něco víc.
- Ahoj, Floyde. - Dobrou noc a díky za krásný večer.
Jeď opatrně.
Bože, úplně se do tebe zamiloval.
Ještě jsem neviděl, že by byl z někoho tak nadšený.
Byli jste nahoře docela dlouho. Říkal ti něco?
O čem?
O mně.
Říkal, že jsi výjimečný pedagog.
A ty jsi výjimečná manželka,
která je pro mě vším.
Ta návštěva nám prospěla.
Že jo? Tohle potřebujeme.
Chci pozvat celé oddělení. Uspořádáme večírek. Co ty na to?
Už jenom kvůli Franny tu z toho musíme udělat šťastný domov.
Nejsem proti. Ale to pak musíme pozvat i místní a naše sousedy.
Sousedy? Vážně?
Potřebuju zapadnout mezi místní, ne jen mezi tvoje známé.
Tak dobře.
Vysvětli mi, proč nesu bábovku.
- Večírky nám nejdou. - Mluv za sebe.
Nikdo nechce mít doma šerifa, když se opije.
Ještě víno?
Dáte si víno?
Trochu. Jen…
Výborně. Díky.
Je to Bramova kamarádka.
Taky píše.
Ano. Oba píšou romány. Promiň.
Brýle nosím od 13.
Díky, mladíku.
Dost jste to tu vylepšili.
Tohle je moje žena Millicent, láska mého života.
Moc ráda vás poznávám.
Slyšela jsem, že budeme mít u vás doma seanci.
Doufám, že brzy. Díky.
Georgi? Travis, manžel Mare.
- Travisi, moc mě těší. - Tohle je její nejlepší buchta.
Díky. Dáme ji sem.
Travisi? Pojď sem. Tohle musíš slyšet.
Ano, drahá.
Taky jsem málem něco upekla.
Bram trval na tom, že tohle oceníš ještě víc.
Paráda.
Smím prosit?
- Jo. A proč ne? - Přesně.
- Máte to tu úžasné, Catherine. - Díky.
Vypadá to tu úplně jinak.
Co udělá trocha barvy.
Je úžasné tu vidět Eddieho a Colea.
- Jsi zlatá, žes je vzala zpátky. - Co tím myslíš?
Vyrostli tady.
To přece víš, ne?
Já jen…
Vyprávěla jsem to Georgovi, když tu byl poprvé.
Co jsi mu vyprávěla?
Asi tě jen nechtěl rozrušit.
- Jdu najít Travise. - Ne, Mare. Cos mu vyprávěla?
Neřekl ti o jejich rodičích?
No, jde o to, že…
Ella byla moje kamarádka a…
občas mám pocit, že je…
Už je volná.
Vím, že měl finanční problémy,
ale ten chlap byl tak krutý, že si to ani neumíš představit.
Co se jim stalo?
Teď se to nehodí. Nechci ti kazit večírek.
Ne.
Mare, prosím. Potřebuju to vědět.
Dobře.
Slyšela jsem,
že Calvin Vayle
dal jednoho večera Elle a klukům tajně sedativa.
A když konečně odpadli…
vyšel ven a zastřelil všechny jejich krávy.
Panebože.
A když skončil, šel do garáže
přímo pod jejich ložnicí.
Nastartoval dvě auta a utěsnil okna.
Ty výpary.
Pak šel nahoru…
a lehl si k Elle do postele dokud…
- Bože, já se pletla. - Už se neprobudili.
To je jiná manželka.
- Cože? - Tvoje kamarádka Ella. Je tady.
Panebože. Kde jsi to vzala?
Jakto, že ho máš? Ona ten prsten nikdy nesundala.
Víš co?
Bydlím v tomhle domě tři měsíce. Nikdo mi nic neřekl.
Ani pošťák, ani soused, ani lidi v bance.
Bože, jsem tak hloupá!
Ne, to nejsi.
- Panebože! - Catherine, jsou tu samí farmáři.
Nemáme ve zvyku se lidem plést do života.
Udělala jsi tu z toho příjemný domov.
Všichni už se přes to přenesli. George určitě nechtěl…
Neztrácej čas s Georgem, Mare.
George Claire vždycky dostane přesně to, co chce.
Justine, řekni mi o sobě něco, co nevím.
Nevíš o mně vůbec nic.
Ale vím.
Vím, že spřádáš
látky.
A nápady.
Jako ty, co cpeš mé ženě do hlavy.
Dobře.
Řeknu ti, co o mně nevíš.
Přijde mi podezřelý,
když studenti uctívají svý učitele.
Jsou z toho jen problémy.
To je kritika nebo rada?
Jen upřímnost. Jak říká Bible.
„Pravda tě osvobodí.“
To teda nevím.
Lidi nestojí o pravdu. A už vůbec ne o svobodu.
To říká kdo?
The Eagles, vzpomínáš?
„Hotel California.“
Všichni si volíme vlastní vězení.
Podej mi ruku.
Ukážu ti, proč mají pravdu.
- Budeš mi číst z dlaně? - No tak.
Tak jo.
Teď…
se zkus osvobodit.
Dobře, to stačí. Už mě pusť, Georgi.
To můžu, ale vážně to chceš?
Jsem si jistá,
Georgi, teď už to bolí. Pusť mě.
Co?
Proboha, Georgi.
Hotel California, Justine.
Hotel California!
Dobrou noc.
Jeďte opatrně.
Teda,
vyvedlo se to, ne?
Tvoje kámoška Justine je trochu na hlavu.
Nedělala tu problémy?
Ne, Justine jsem celý večer neviděla,
ale je zajímavý, že se ptáš.
Víš, co přijde zajímavý mně?
Že nás měl ten večírek sblížit,
ale jakmile všichni odešli,
začneš být strašně odtažitá.
Proč jsi mi o tom domě nic neřekl?
Bože.
- Bál jsem se, že to přijde. - Že vyjde najevo jedna z tvých lží?
Nelhal jsem ti. Chtěl jsem tě ušetřit těch nepříjemností.
Já nepříjemnosti zvládnu. Přežila jsem porod.
Jen jsem tě chtěl chránit.
Věř nebo ne, chtěl jsem, abys tu byla šťastná.
Co to kurva je?
Zasraný rozvody!
Co to…
Co se to děje?
Franny měla jet k tvým rodičům.
Zůstaň tam až do neděle.
KNIHOVNA
DVA MRTVÍ, PRAVDĚPODOBNĚ UDUŠENÍ
Floyde, tady Catherine.
Jsem připravená.
Tohle je ona. Ella Vayleová.
A tohle je článek o tom, jak umřela.
Ale snaží se…
Komunikuje se mnou. Chci zjistit proč.
Takže ten duch tu žil krátce před vámi?
Jo. Spletla jsem si to.
Já jsem zjistil něco velmi zajímavého i o původních majitelích.
Hlavně pro naši skupinu.
Cože? O Smitových?
Žena reverenda Smita
byla první stoupenkyní Swedenborga.
Bohužel to nebylo šťastné manželství.
Smit byl přísný kalvinista,
který nesouhlasil s filozofickými názory své ženy.
„Zatracený.“
Zemřela v jejich domě
za záhadných okolností, když jí bylo 26.
Proč tu každý jen umíral?
Ne, takhle to nesmíš vnímat.
Staré domy musíme brát jako požehnání.
Portály mezi dvěma světy.
Budou nám průvodci, až přijde náš čas.
Náboženství jim říkají strážní andělé.
Třeba ten portál otevřela kamarádka Swedenborga.
Ten nám jde.
Náš osud se totiž naplní až v posmrtném životě.
Vy ty duchy neberete jako možné zlo?
Zlý duch se spojí jen s tím, kdo koná zlo.
Což doufáme, že nejsi.
A pamatuj,
zlu se daří jen v domě, kde je vítáno.
Dobro vždy zvítězí.
Vždycky. Pokud ne v tomto světě, tak v příštím.
Měli bychom začít.
Ano?
Ať jsi, duchu, kdokoli,
promluv k nám.
Zlo vyplouvá na povrch.
Mějte se na pozoru!
Oznamuje svou přítomnost. Vítáme ji, že, Catherine?
Ano. Vítáme tě. Vítám tě.
Pojď sem!
- Ne! - Ello!
- Co se stalo? - Chce projít. Snaží se.
Ale něco jí v tom brání.
Dusíš mě!
Co to bylo?
Panebože.
Obávám se, že je tu jiný duch.
A dokud ten duch neodhalí svou povahu,
dávej pozor na své blízké, Catherine.
- Mami! - Ahoj, zlato.
Pojď ke mně. Líbilo se ti u babičky a dědy?
- Jo. - Hledala jsi na pláži mušle?
- Vážně? Jsou hezké? - Ano!
Tak rychle, ať neskončíme v zácpě,
až pojedeme do města.
Už jsme skoro všichni.
Tommy, fajn. Díky, že jedeš.
- Justine. - Georgi.
Já nevěděl, že taky jedeš.
Floyd chtěl ještě další dozor.
Jsem tu!
Fajn, Katie. Jsi poslední.
Kam jedeme?
Jdi do auta. Hned jsem tam.
Eddie!
Chtěla bych ti něco dát,
co jsem našla v domě, než jsem zjistila, jak to bylo.
Je mi trochu malý.
- Nech si ho. - Ne, patří tobě a Coleovi.
Chtěla by, abyste ho měli.
Já ho nechci.
Všimnul jsem si ho před pár týdny.
Patří ti.
Měly byste se s mámou rády.
Ty tři spodní vracím včas a jednu se zpožděním.
Našla jsem ji manželovi v autě. Zaplatím pokutu.
Je na jeho průkazku.
Ta knížka je na jméno Willis.
To je zvláštní.
Je to unisex.
- Pardon? - Jméno Willis.
Je moc hezká.
Chodí sem o víkendu.
Tátova kámoška.
Neboj, řeknu jí, ať tu pokutu zaplatí.
Chtěla bych si založit nový účet.
Jistě, paní Claireová.
Stačí jen vyplnit tenhle formulář.
Bude třeba i Georgův podpis, jestli to je společný…
Není.
Tak jsme tady.
George Claire?
Panebože.
Doktore Warrene!
Taková náhoda.
To ano.
Říkali, že ses už nadobro odstěhoval pryč.
Neodolal jsem a vrátil se kvůli tomu obrazu.
Víte, že mám vášeň pro Thomase Colea.
Já vím. Kéž bys projevil stejnou vášeň i pro svou dizertační práci.
Promiňte.
Profesore?
Proč je v třetím obraze Cesty života ten námořník nešťastný?
Třetí obraz se jmenuje Mužnost.
To je chvíle, kdy podle Colea ztrácíme sebevědomí mládí.
Jdi se podívat námořníkovi na ruce. Nemá je na kormidle.
Děkuju, profesore.
Něco mi řekni.
Jak jsi získal místo pedagoga bez doporučení?
Jsem jen dočasný instruktor.
Jeden z profesorů musel náhle odjet a já…
ho zastupuju.
Zajímavé, že ti studenti říkají profesore.
Jo.
Pořád je opravuju.
Už mě to přestalo bavit.
Měj se, Claire.
Co…
Co to mělo znamenat?
To netuším.
Já myslím, že víš.
Měla by ses přestat scházet s Justine.
Na Saginaw se o ní hodně povídá.
Co se o ní povídá?
Prý tají, že je lesbička.
Je vidět, že je do tebe blázen.
Přijde mi…
že mezi náma záměrně vyvolává problémy.
- Floyde, jedeš na svátky domů? - Cože?
Ale ne. Ještě chvíli ne. Musím…
- Musím něco dodělat. - Děje se něco?
Vlastně…
Dnes ráno mi volal Shelby Warren.
Tvůj vedoucí z vysoké.
To tvoje doporučení, které jsi předložil společně s žádostí o práci…
Tvrdí, že on ho nenapsal.
Prý jsi ho o to požádal,
ale on tě odmítnul.
V dobrém svědomí. Pamatuju si rozhovor dobře.
- Tys ho zfalšoval, že jo? - Ne, já…
Napsal jsem si dopis, který jsem si zasloužil.
Musíš pochopit proč.
Jak víš, mám tě dost rád.
Mezi studenty jsi oblíbený, ale tohle je vážné obvinění.
Nemůžeme to nechat až po svátcích? Prosím, Floyde.
Chápu tvoje dilema. Vážně.
Ale mám tu celou rodinu.
Za hodinu mám být doma.
Zasloužím si, abychom si promluvili.
Jako muž s mužem.
Přítel s přítelem.
Naplánuju nám schůzku.
Všichni si myslíte, že je Audrey klidná a konzervativní,
ale taky bývala pořádná divoška.
- Nevěřte mu ani slovo! - A pak se narodil George.
Neustále s ním byly nějaké problémy. Proto mám šediny už od 30.
Nech toho!
Ale největší potížista
byl bratranec, kterého George zbožňoval. Ukázalo se, že je prvotřídní teplouš.
Nevím, co jeho rodiče nesli hůř, že se utopil, nebo že byl gay.
Že se nestydíš, co říkáš.
Má pravdu, Tome.
Henryho smrt byla tragédie.
Měl obrovský talent.
Maloval nádherné akvarely. Takové drobné obrázky.
A co maloval?
Pobřeží, mořské orly, majáky.
Běžné mořské výjevy.
Krůta už se nese!
Způsob, jakým je maloval, byl zcela jedinečný.
Po jeho smrti dokonce chtěli uspořádat výstavu,
ale všechna jeho díla zmizela.
- Taková škoda. - To ano.
- Ta krůta se ti povedla, Georgi. - Díky.
Jezte, než to vystydne.
Omluvíte mě?
Zase s tím začínáš?
Udělalo se mi zle.
Mé manželství je v hajzlu.
Nech mě kurva na pokoji.
Catherine…
Co to kurva?
Cath? Catherine?
Georgi?
Prosím.
Nikdo nám nerozumí.
Jsem tu pro tebe.
Georgi.
Osvoboď se.
SCHŮZKA S FLOYDEM
Jak bylo o svátcích?
Ahoj, Floyde.
Georgi.
Čekal jsem tě až zítra.
Využíváš, že je teplo?
Říkal jsem si, že vyjedu ještě jednou, než ji zazimuju.
Máš štěstí, že ji máš.
Když jsme spolu byli naposled,
připomnělo mi to, jak moc mi plachtění chybí.
Zvlášť když…
když mi není zrovna nejlíp.
Chceš se přidat?
Ne, já…
- Nechci se ti vnucovat. - To nic.
Můžeme si klidně popovídat na řece.
Ahoj.
Co je? Jsi v pohodě?
Víš…
Není to teď zrovna nejlepší.
To kvůli němu, že jo?
Znám takový chlapy.
Vyrůstal jsem s ním.
Mít někoho jako ty, líbal bych zem, po který chodíš. Vážně.
Moc rád bych ti řekl pravdu
o tom…
jaké jsem měl na škole se Shelbym problémy.
Je to dost komplikovaný, ale…
v podstatě…
Ostrakizovali mě.
Že jsem něco nahlásil.
Sexuální přestupek.
Jsem ochotný tě vyslechnout, protože mi na tobě záleží,
ale padělání,
bez ohledu na důvod,
je zločin.
Nechci, aby sis od toho něco sliboval.
Nemůžu to tajit navždycky.
Já to chápu. Vím, že tě to trápí…
Takže…
to zítra nahlásím na personální oddělení.
Oba víme, jak to dopadne.
Nedovolí ti ve škole zůstat.
Jsi v pohodě?
No tak.
Všechno jednou skončí.
Jo.
Slibuju, že to zvládneš.
- Ahoj, Cale. - Ahoj.
Mám objednaný jídlo.
Hned jsem tu.
Promiňte. Jen se chci zeptat…
Kde jste koupila tu šálu?
Byl to dárek.
Tady máš. 6,57.
Díky. Vrať mi dva dolary.
Taky děláš do noci, Georgi?
Bože.
Podívej.
Jsi celý promáčený.
Co tu děláš, Justine?
Začalas mě oficiálně pronásledovat?
Oficiálně? Ne.
Tak proč jsi najednou všude, kam se podívám?
Protože mi záleží na Catherine.
Jo, to jsem pochopil.
Nevím, jak to mám chápat.
Myslím, že to víš.
Jak se tvý mámě líbila ta šála ode mě?
Jo…
Vůbec se jí nelíbila.
Přišla jí laciná.
To vysvětluje, jak se dostala na cizí krk.
Jdi do prdele.
Řekneš mi, co se stalo v tý galerii?
Jestli mi chceš něco říct, Justine, měla bys to udělat.
Neboj.
Vláda odmítá splnit nejnovější požadavky
na propuštění rukojmí.
Obvinila Íránce, že o rukojmí nepečují.
Carterovi úředníci dnes zvýšili tlak na Íránskou vládu tím,
že obvinili rukojmí…
Panebože.
Co to děláš?
Ty zasranej magore!
Co máš s oblečením?
Pozvracel jsem si ho.
Musíme si promluvit.
- Dneska ne. - A to jako proč?
Neslyšelas? Bylo mi špatně.
Tak spi dole. Nechci to od tebe chytit.
Jestli tady vážně jsi,
ukaž mi znamení.
Panebože!
Co se tu kurva děje?
Řekni svýmu klukovi, ať to okno opraví.
Cole.
Ahoj, tady George Claire.
Musím nutně pryč.
Nemohl bys přijít dřív, prosím?
Můžu vám pomoct?
Tohle bych rychle potřeboval. Je to na noční děsy mé dcery.
Říkali, že se možná ani neprobere.
To proto, že Justine neznají.
Neví, jaká je silná osobnost.
Zítra vydá Ministerstvo zemědělství oficiální prohlášení.
Policisté identifikovali tělo, které včera v noci vytáhli z řeky.
Jedná se o 68letého profesora ze Saginaw Floyda DeBeerse.
DeBeers často po řece Hudson plachtil.
Co?
Včera si šel zaplachtit a…
Mají za to, že dostal infarkt a spadnul přes palubu.
Panebože.
Bože.
Jo.
Vím, že jste se rychle sblížili.
Dám vědět, kdy bude pohřeb.
Dobře.
A budeme potřebovat dočasného vedoucího.
I o tobě jsme mluvili,
kdybys měl zájem.
Bože.
Dobře.
Rád oddělení pomůžu.
Mám pro vás velmi smutnou zprávu.
Někteří z vás už to možná slyšeli.
Proč je to tady?
Já tenhle obraz nevybral.
Co to je?
Kdo to udělal?
To má být nějaký vtip?
Kdo to udělal?
Kdo to byl?
Čí je to práce, kurva?
Seru na to.
Jsi doma brzy.
Zrušil jsi hodinu?
Děje se něco, Cath?
- Proč? - No…
Zase sis nedala proteinový koktejl.
Díky.
Kde je Cole?
Musel odejít,
- protože jsi chtěl, aby přišel dřív. - Jasně.
To je dobře. Můžeme si sednout a konečně si popovídat.
Dneska ne.
Proč ne? Říkalas, že je to dost důležitý.
Dneska už není.
- Co jsi dělala nahoře? - Uspávala jsem Franny.
Co? Nemůžu jí dát pusu na dobrou noc?
Byla unavená.
- Stejně jí tu pusu dám. - Ne, už tvrdě spí, Georgi.
Georgi.
Proč je oblečená?
Říkala jsem, že byla unavená.
Dneska má prý mrznout.
To není na cesty ideální.
Kam jdeš?
- Ježíši! - Padej dolů!
Nech mě!
Catherine!
Co to děláš? Co to sakra je?
Pusť mě, Georgi!
Kam myslíš, že pojedeš? A ještě s mou dcerou!
- Domů! - Tady jsi kurva doma!
S tebou není doma nikde!
Kurva!
Vím o Floydovi!
Tu noc jsi přišel promáčený. A Justine?
Nesnášel jsi ji. Vím, žes jí to udělal ty.
A co ten bratranec, kterýmu jsi ukradl identitu?
Ty jsi vážně přišla o rozum. Víš to?
Úplně ti hráblo!
Ne, probrala jsem se.
A stejně tak i Franny, až zjistí, jaký je její táta.
Chceš odejít? Jdi, jestli chceš.
Běž. Nech tu svou dceru s tím monstrem, který sis vymyslela
v tom svým paranoidním, vyhladovělým mozku!
Panebože.
Ne!
Pomoc!
Pomozte nám někdo!
Franny!
Ello, pomoz mi.
Osud.
Catherine.
Na cestě osudu…
můžu sbírat ostré kameny,
abys necítila jejich bolest.
Panebože. Franny.
Kam tě dal?
Ale svobodná vůle jiného…
patří jen jemu.
Naše podstata se sjednotila.
Zlato?
Znovu bych dala svůj život,
abych to mohla zastavit.
Zlato.
Kde je…
Musíš vědět, Catherine,
že jako tu byla pro mě ona,
jsem tu já pro tebe.
Ne.
Přestaň.
Georgi.
Osvoboď se.
Kdo se baví se zlem,
nikdy nevyhraje.
Znova!
Paní Claireová?
Cole, moje žena je nemocná, tak ji neruš.
Franny by se měla prospat.
V lednici má připravené pití.
Ať to vypije.
Až usne, klidně jdi.
Nashle, paní Claireová. Ať je vám líp.
Laughtonovi.
Ahoj, Travisi.
- Sam Pratt. - Ahoj. Všechno v pořádku?
No, vlastně máme trochu problém.
Přišel sem náš soused, ten profesor.
Jeho ženě se asi něco stalo.
To je…
To je tvoje sekera, Georgi?
Catherine Claireová byla brutálně zavražděna
ve svém domě v Chosen.
Objevil ji její manžel, profesor ze Saginaw.
- Willis. - Eddie.
Slyšel jsi to?
- Měla jsem něco udělat. - To nic.
Už to jede.
Tak tady to máš.
Co myslíš?
Vypadá rozhozeně.
Nepodařená loupež? Vážně?
Jeho alibi sedí.
Ve škole tvrdí, že celý den učil.
Mám ho na noc pustit? Venku na něj čekají rodiče.
Tak jo. Musím si jít s někým promluvit.
Tak pojď.
Nemůžou nás nutit, abychom se vrátili.
S nikým nemluv, dokud ti neseženeme právníka.
Z Manhattanu.
Hned zítra ráno odjedeme z týhle díry do Connecticutu.
Uhodil ji někdy?
Vyhrožoval jí?
Ne, nikdy.
Řekla mi jen, že ho nesnáší.
Spousta žen nenávidí svého manžela.
A stejně tak i naopak.
To neznamená, že ji rozseká sekerou.
Nevíš, jestli ji nepodváděl?
- Nebo třeba ona jeho. - Vím jen to, že ji zabil, Travisi.
Říkám ti, že to byl on. Musíš mi věřit.
Neříkám, že ti nevěřím, ale nemáš důkazy.
Do prdele!
Takže má alibi?
Celý den byl v práci.
Šel s celým oddělením na skleničku.
Objednal si i hlídání.
Říkals, že to mohl udělat dřív.
Koroner to potvrdil.
Možná. Těžko se to dokazuje.
A co otisky? Našly se tam?
Úplně všude. Bydlel tam.
Hádej, čí ještě byly na sekeře.
Eddieho Vayla.
Ne.
Chudák Eddie.
Má duši po své ubohé matce.
Travisi, je jasné, že to udělal George Claire.
- Musíš ho zatknout. - Já vím.
Ale potřebuju někoho, kdo to všechno spojí.
A to může trvat.
Kdy se všem těm ženám dostane spravedlnosti?
- Anděl strážný. - Prober se.
Dobro vždy zvítězí. Pokud ne v tomto světě, tak v příštím.
Franny. Pomozte nám někdo!
Justine, je čas.
Georgi?
Někdo volal, když jsi spal.
- Další novinář? - Ne.
Ne, prý jste přátelé.
Nechal ti vzkaz. Dost záhadný.
Řekl ti jméno?
Ano.
Justine Sokolovová.
Já půjdu.
AHOJ GEORGI, VZPOMÍNÁŠ NA MĚ?
VŠECHNO SI PAMATUJU. JUSTINE SOKOLOVOVÁ
To oni za to můžou.
Je to jejich vina.
Vždycky ti ve všem bránili.
Závidí ti.
Jsi nedoceněný.
Důvěřuj svým impulzům.
Vyraž.
Nemůžu vás pustit.
- Dlužíte nám za poplatky. - Budu pryč jen chvíli.
Ne, to nedovolím.
Prosím, pane.
Pomohl byste mi?
ZTRACENÝ HORIZONT
Travisi.
Dobré odpoledne.
- Chceš si promluvit? - Jo.
Bránu pekla vidí jen ten,
kdo se do ní chystá vstoupit.
Zlý člověk
bude potrestán zlem.
Zatracený.
Svět duchů není nebe ani peklo.
Stojíme mezi nimi.
Přišly jsme o děti.
Kvůli tobě.
Naše duše se spojily.
Kvůli tobě
naše síla roste.
Od malých kapek
po nekonečné moře.
Překlad titulků: Anna Hulcová