Downloaded from YTS.MX
Hangfelvétel indul.
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Interjú készül Alexszel az alaptáborban. - Pontosan.
Vágjunk bele! Kezdjen beszélni! Mondjon érdekes dolgokat!
Szeretem az ilyet.
Vannak a nagyszerű hegymászók, és Alex Lowe.
Alex Lowe, akinek sok kortársa szerint nincs párja a hegyekben.
A legjobb hegymászó.
Minden bizonnyal a valaha ismert legjobb a világon, Amerika nagy hőse.
Nem igazán értek egyet a kijelentésével.
"A világ legjobb hegymászója."
Inkább csak makacs hegymászók léteznek,
nem tudják feladni.
Semmi kétség afelől, hogy ösztönösen...
vonzódom a kockázatokhoz.
De nem tartom magam kockázatvállalónak. Úgy érzem, kézben tartom a dolgot.
Az utolsó kérdés arra vonatkozik, ami mindenkit lenyűgöz.
Hiszen ön családos ember.
Milyen érzés e két nagy fogalom közt egyensúlyozni?
Ez számomra a legnehezebb dolog, de ez okozza a legtöbb örömet is.
Feleség és három gyermek.
Így van. A feleségem Jennifer, három fiút nevelünk.
Max a legidősebb, ő tízéves.
Max, Sam és Isaac. Mindenhova velem jönnek.
Ez nagyon bejön.
Ez az.
Imádom.
ELSZAKÍTVA
BOZEMAN, MONTANA ÁLLAM EGYESÜLT ÁLLAMOK
A képek többségét alighanem úgy húsz éve nem látta senki.
Igen.
Sosem éreztem igazán, hogy kutakodni kellene az emlékekben.
Míg jött a fiam és eldöntötte, dokumentumfilmet készít...
...a családról.
Biztos mindegyikőtöket összezavarja,
hogy mindent újra felelevenítünk, srácok.
Az mi?
Alex utolsó feljegyzése.
"Reggel 6 óra, indulás Tibetbe."
Ó, egek!
Bekapcsolva? Vagy nem?
- Az ott Max. - Atyaég!
Ez én vagyok. Itt hegyet másztam.
A manóba, nem is láttam ezeket, teljesen elfelejtettem.
PROD. ELSZAKÍTVA TEKERCS A01 JELENET JENNI RENDEZŐ MAX LOWE
Nem fésülködtél meg.
- Igen. Ez... ez a stílusom. - Így fésülöd a hajad?
De édes! Az ott Sammy. Nem emlékszem, hogy valaha láttam volna ezeket a képeket.
- Rendben. - Készen állsz?
Izgulsz?
Nem.
SAM KÖZÉPSŐ TESTVÉR
Miért nem?
Mert ideges vagyok.
Még most is ilyen képet vágunk, ha fényképezel minket.
Miért vagy ideges?
Úgy érzem, innentől nem marad titkunk.
Aztán majd meglátjuk, fel tudunk-e állni belőle.
Szép ez a ruha.
Még csak kisfiú volt.
Arra lennék kíváncsi, miért akarod megcsinálni ezt a filmet.
Tekintve, hogy még egyáltalán nem kutakodtunk...
ISAAC LEGKISEBB TESTVÉR
...ez után a dolog után. Csak magunkban.
Az ott Alex. Ez az első kép Alexről.
Nézzetek rá!
Tízéves voltam...
1999. október 5-én.
Csak arra emlékszem, anyu szörnyű állapotban volt...
uralkodni sem tudott magán.
Csak annyit mondott: apu elment.
Egy szuperhős volt számomra, amikor még élt.
A holttestét viszont sose találták meg.
Mint egy világűrben elveszett űrhajós.
Nem hiszem, hogy valaha meg lehetett volna kérdőjelezni a család iránti szeretetét.
Mégis...
azt választotta, hogy ott legyen, szóval...
Gondolom, kezdjük mi is a legelején.
Hol találkoztál először Alexszel?
Egy kis boltban dolgoztam.
Belépett Alex, egy fiatal, energikus srác.
Emlékszem, hogy csak bámultam, és azon gondolkodtam:
"Ki ez a srác? Istenem, mennyi energia!"
Kócos, hosszú hajú, megrögzött hegymászó.
Azt gondoltam: "Istenem, ez a srác...
álomba illő."
Teljesen belezúgtam.
Viszont hegymászó volt.
Szóval egy percig se hittem, hogy mellette fogok megállapodni.
Azt gondoltam: "Hé, ez jó szórakozás lesz.
Átélek majd pár kalandot ezzel a sráccal."
Pár évig így is éltük az életünket.
De amikor megkérte a kezem,
teljesen elgyengültem,
és csak rávágtam az igent.
Mert azt éreztem: "El se tudom képzelni az életem nélküled."
Vágjunk bele!
Mit gondoltál róla, amikor először találkoztatok?
Nem ismertem Alexhez hasonlót.
Számos emléket őrzök a jégmászásainkról Jennivel...
ALICE PHINNEY JENNI LEGJOBB BARÁTJA
...mert mindig ijesztő volt.
Kösz, testvér. Mintha élnél!
Jó móka.
Az energiája végtelennek tűnt. Elképesztő mennyiségűnek.
Egyszerűen arra volt szüksége, hogy levezesse ezt az energiát.
Jó, most már akarom.
Rettegtünk Alex hívásaitól,
miszerint reggel indulni akar.
Emlékszem, egyszer felvettem a telefont.
BILL BELCOURT HEGYMÁSZÓTÁRS
Csak annyit mondtam: "Halló!" Majd megszólalt:
"Szia, Bill, Alex vagyok.
Gyere át reggel négykor!
- Négykor? - Igen, majd találkozunk." Csatt.
Nagyon jó barátok lettünk.
ANDREW MCLEAN HEGYMÁSZÓTÁRS
Szerintem csupán azért, mert sokszor igent mondtam.
De én középszerű hegymászó voltam.
Szóval, mit mondasz? Csapassuk?
Nem fog összemenni.
Ilyen volt Alex. Azt mondta: "Á, ne aggódj, nem lesz gond!"
- Vidáman! - Rendben.
Elvehetném tőled a táskád,
de vélhetően jobb lesz a film, ha nem teszem.
- Rendben. - Jól szórakozol?
Vagyis az akkori élete kissé vakmerőnek tűnhetett?
- Hát… - Te…
- Nos... - Szerinted?
Igen, valahogy úgy.
Igen, ilyennek láttuk.
De szerintem, ha azt néztük, milyen keményen gyakorolt,
sokkal kisebb veszély leselkedett rá, mint amekkorának az tűnt.
És a családalapítás?
Alex attól félt, elveszíti a szabadságát, hogy annyit mászhasson.
Így hét évig éltünk együtt, mielőtt...
eldöntöttük, hogy életet adunk neked.
Mint bármely friss apa, aki bent van a szüléskor...
ő is csodás élményt élt.
Ott tartott téged az óriási, hosszú karjaiban.
Olyan nagy volt a keze, hogy amikor az enyémhez tette,
az ujjai az enyéimre csukódtak.
Egy szőke rosszcsont voltál. Csak úgy hívtunk: Mad Max.
Bajkeverő uraság.
Elég koraérett voltál. Gyakorlatilag azelőtt beszéltél, hogy jártál volna.
BOLDOG SZÜLETÉSNAPOT, MAX!
Majd nagy, felnőtt döntéseket hoztunk.
Egy olajkutakkal foglalkozó cégnek dolgozott volna.
Megvettük ezt a házat, azt gondoltunk, itt telepszünk le.
De aztán...
munkát kapott a Mount Everesten.
Eléggé idegtépő lett, mert fel akart mondani a munkahelyén.
De jó pénzt ajánlottak neki.
És azt mondtam: "Oké, csináld!"
- Bátorítottad? - Igen.
Egyfajta vad teremtmény volt.
Egyszerűen nem lehetett irányítani.
Nekem pedig ez tetszett benne.
Emlékszem, amikor hívást kaptam az NBC News-tól:
"A férje épp most lett a 40. amerikai,
aki megmászta a Mount Everestet. Mit gondol erről?"
Azon a héten lettél kétéves.
Nagyon szerencsés voltam, hogy egyedül lehettem az Everesten.
Egyszerűen káprázatos volt...
Istenem, nagyon békés és csodálatos érzés!
Szerinted a mászás volt számára az első?
Nos, nem... nem... Nem tudom.
Úgy mondanám, hogy fékezhetetlen vágyat érzett
erre a fizikai aktivitásra.
Egyszerűen ezt kellett csinálnia. Hogy ettől másodikak lettetek volna?
Ettől még imádott titeket,
de nem tudott leállni.
Szerintem az egyik dolog, ami jól szolgált,
az a vakmerőségem, valamint a megfelelő mennyiségű tapasztalat...
ismerem a határaimat.
Oké, csináljuk!
Emlékszel az első találkozásodra Alexszel?
Igen.
Hallomásból ismertük egymást.
Alexet jobban elismerték, mint engem. Majd amikor a városba költözött...
többé már nem én voltam a király.
De sebaj.
Reggel mindketten ébredhettünk azzal: "Menjünk mászni!"
Mint amikor egy kutya úgy ébred:
"Most dobálóst fogunk játszani.
Nem 15 perc múlva, hanem most."
Ha Alexszel másztál, fel kellett nőnöd a feladathoz.
Conrad azon kevesek egyike, akik felnőttek hozzá.
Mennyire nehéz utat tudunk megtenni és milyen gyorsan?
Valójában mennyire vagyunk kemények?
Conrad és Alex...
társak lettek.
Jól van, Conrad! Mindent bele!
Conrad lett a megbízható, úgymond háttérénekes, a segéd.
Rettenthetetlen vezérünk, Alex Lowe.
Lefele megy!
Csúszás!
Mászóként kizárt volt, hogy ne hallj Conradról és Alexről.
Ők voltak a dinamikus páros, ikonikus alakok, akik sok szempontból...
JIMMY CHIN HEGYMÁSZÓ ÉS RENDEZŐ
...ha úgy vesszük, szuperhősök voltak.
Hogy jutottak el oda? Hogy csinálták?
Olyan különleges dolgokat csináltak, hogy azok is tudták, kik ők,
akik nem másztak.
MAUD KIRÁLYNÉ FÖLD A SZÉLSŐSÉGEK URAI
Hirtelen felkapott lett a hegymászás.
A cégek kezdtek rájönni,
hogyan használják a sportembereket reklámozásra.
A North Face tényleges szerződésekkel jött,
azt éreztem:
"Komolyan?
Tényleg? Szerződés?"
Hirtelen profi lettél.
Profiként szeretnéd
odatenni magad.
Bár nem voltunk vér szerinti testvérek...
közös szenvedélyünk egyértelműen testvérekké tett minket.
Mindketten többet akartunk.
ABC ALEX LOWE HEGYMÁSZÓ
Ha továbbmegyünk, ön egy apa.
Elgondolkodott már azon, nem önző-e kissé
- elindulni ezekre a kalandokra? - Küzdök vele.
Viszont sok ember ezt a kérdést az ebből eredő kockázattal azonosítja,
míg én úgy veszem,
bármit csinálunk az életben, az kockázattal jár,
mi csak a fajtáját választjuk.
Akkoriban a kevés családos emberek egyike volt?
Bizony. A mászó közösségen belül ez nagyon ritka volt. Azt mondták:
"Hé, gyerekeid vannak? Az meg hogy lehet?
Csak felelősségteljes felnőttnek lehet gyereke."
1993.08.12. 19.26
- Boldog szülinapot, Sam! - Boldog szülinapot!
- Boldog szülinapot, kedves Sam! - Boldog szülinapot, kedves Sam!
- Boldog szülinapot! - Boldog szülinapot!
Kihívás volt az idő nagy részében...
egyedül nevelni a gyerekeket.
Mérges voltam rá. Azt mondtam neki: "Túl sokat jársz távol.
A gyerekeinknek apára lenne szükségük.
Szeretnek téged. Azt akarom, hogy többet legyél itthon!"
Amikor Isaac belépett a képbe, még nehezebb lett.
Egy évből mennyi időt tölt távol az otthonától?
Ezt Jennifertől kéne megkérdeznie.
Ő mivel foglalkozik?
Művész. Fest, az alkotásait árulja.
Megterhelő valamennyire? Vagy kiforogta magát a dolog
és már jól működik?
Nem, kétségkívül megterhelő. Mármint sok kompromisszumot kötünk.
Néha nehéz volt összehangolni a művészi karrieremet azzal, hogy jó anya legyek.
Alex édesanyádat Szent Jennifernek hívta.
Jenni ismerte a mászók életstílusát, de inkább csak
beletörődött Alex utazásaiba.
Alex kicsit irigykedett Conradra.
Mert Conradot sem hely, sem érzelmek nem korlátozták. Nem volt nős,
és egyetlen csettintésre expedícióra indulhatott.
Ha nem kapta meg, amit akart...
Alex elég elviselhetetlen tudott lenni.
Különösen akkor, ha ketrecbe zárt állatnak érezte magát.
Ideges lett. Türelmetlen volt, és időnként robbanékony.
Rám üvöltött és megrémített.
Alex nem volt tökéletes személyiség.
Nem volt az.
Beszéltél vele valaha a kételyeidről, hogy össze tudná-e egyeztetni a családot
a hegymászó létével?
Ó, igen.
Őrlődött.
Több oldalas leveleket írt nekem.
Mindig magába nézett.
Megfordult benne, talán jobb lenne-e, ha elmenne,
és találnánk valakit a helyére.
Csendes éj...
Te voltál a legidősebb, jobban ismereted őt,
mint a testvéreid.
Amikor Alex elment, ez benned tudatosult a leginkább...
és te fogtad fel a legjobban, mit jelent a halál.
...megszületett
Krisztus megszületett
MAUD KIRÁLYNÉ FÖLD, ANTARKTIKA
Kezd karácsonyi érzetem lenni
Bármerre is járok
Ez az egyetlen sor, amit tudok.
BOLDOG KARÁCSONYT! HO-HO-HÓ!
"Boldog karácsonyt, apa! Mind rád gondolunk ezen a különleges napon.
Hiányzol. Ezzel a lappal küldjük szeretetünket.
Mindhárman írtunk neked levelet, azokat mellékelve találod."
Nézzük, mit üzennek!
Max azt írta...
"Boldog karácsonyt, apa! Hiányzol. Gyere haza 'gyos'."
Azt hiszem, ez azt jelenti: "gyorsan." "'Hegedüjünk'...
együtt. És menjünk biliárdozni! Apunak szeretettel: Max"
Rendben. Köszönöm, Max.
Őrült egy hely a karácsonyozásra.
Messze ezektől a srácoktól.
Interjút készítünk Alexszel.
Az első kérdésünk az,
hogy miért különleges az Antarktikán mászni?
Úgy vélem, az Antarktika a Föld utolsó,
igazi érintetlen területe. Tudod, hogy egyedül vagy.
Ennél közelebb valószínűleg nem jutok majd ahhoz,
hogy másik bolygón legyek.
Viszont az évek múlásával egyre nehezebb lesz.
Szerintem nagyrészt a családom miatt.
Úgy hiszem, a legnagyobb küzdelem...
Mármint sok évet töltöttem sátrakban, mielőtt családom lett.
Nem zavart. Végtelen mennyiségű könyvünk volt olvasni,
könnyen elütöttük az időt.
Nekem többé már nem ilyen könnyű.
Kitartóan kell haladnom a cél felé...
hogy befejezzem az utat, és újra a fiaimmal legyek.
Kezd kissé nehéz lenni, mert velük akarok lenni.
Szóval, Max, mondd!
Mi jár a fejedben?
Semmi.
Rendben. Akkor mit csinálunk majd ma?
- Síelni megyünk. - Oké. Isaac, mit eszel?
Ezt eszik a síelők reggelire? Sam, most te.
Mondd, szeretnél síelni?
- Síelni! - Igen.
Mennyit akarsz síelni?
Egymillió napot.
Nos, az túl sok, igaz?
Tetszik, hogy szerepelsz a filmben?
Nekünk igen.
- Gyorsan síelsz? - Igen.
Nagyon gyorsan síelsz?
- Igen. - Nagy bukkanókon?
- Nem. - Nem.
Király.
Ha valakinek meg kéne fogalmaznod, ki is volt ő, mit mondanál?
Nem tudom. Tényleg.
Lényegében az alapján írnám körül, amit csinált. Nekem nincs...
kézzelfogható emlékem róla.
Gyerünk, pajtás! Ez az!
Remekül csinálod!
Fent az egyik fia?
Felvesszük a síelést,
hogy idősebb korukban zavarba hozzuk őket.
Ez hogy hívod, Max?
Fenékcsúszás!
- Nos, ez elég izgalmas. - Igen.
Vannak emlékeid Alexről?
Nem igazán. Nincsenek.
Olyasmi érzés ez...
mintha...
álom lenne vagy ilyesmi.
Örülsz, hogy látod apát?
- Igen. - Kapok egy nagy ölelést?
Szerinted teljesen más lenne az életünk?
Ha Alex még élne?
Sokat gondolkodom ezen.
Mindegyikünkben eszményi kép él arról, hogy ki volt Alex.
Mert ő olyan volt, mint Superman.
Néha könnyű elképzelni...
hogy jobb ember lehetnék...
valahol, egy másik életben, vagy...
nem is tudom.
A hazaút. Mit szólsz ehhez?
Egy rakás kimerült síelő.
- Max, fáradt vagy? - Igen.
- Igen. Keményen síeltél?
- Igen. - Klassz. Mi van ezzel a lurkóval?
Szerinted kidőlt?
Hahó, Sam! Kikészültél?
Szép munka, srácok!
Lett pár igazán remek síelő barátom.
Így igaz.
Emlékszel az utolsó alkalomra, amikor hazajött?
Homályosan.
- Fújd! - Fújd!
Gyerünk, pajtás!
A North Face utat tervezett...
Tibetbe, a Sisapangmára.
De kételyei támadtak, és azt gondolta:
"Istenem, úgy érzem, most értem csak haza.
Talán le kéne mondanom ezt az utat."
EXUM HEGYI TÚRAVEZETŐ- ÉS HEGYMÁSZÓISKOLA
Majd elmentetek együtt sziklát mászni.
"Megmásszuk a Grand Tatont." Olyan izgatottan vártad!
Ezen az úton történt...
hogy nagyon közeli barátok lettetek.
Emlékszel rá?
- Egy kicsit. - Egy kicsit?
Biztos emlékszel valamire, mert könnyes lett a szemed.
Igen. Ekkor kérdezte meg,
hogy menjen-e a Sisapangmára vagy sem.
Tudom.
És mit mondtál?
Azt hiszem azt, hogy...
Megértem. Megértem, hogy mennie kell.
Ezzel... foglalkozott.
- Ez volt a hivatása. - Igen.
Bizony.
Ezt a történetet számtalanszor felidéztem magamban az évek során.
Tudom, nehéz...
cipelni ezeket az emlékeket, igaz?
Nos...
Nekem is vannak hasonló emlékeim.
ASPEN, COLORADO ÁLLAM AMERIKAI EGYESÜLT ÁLLAMOK
THE NORTH FACE-EXPEDÍCIÓK MOUNT EVEREST
Ugye tudod, mit keresel, Max?
Igen.
A Sisapangmáról szóló cuccot. Vagy, ahogy mi hívtuk, a Sist.
Hé, ez ismerősnek tűnik.
- Ez az. Ez itt. - Igen, ez az, pajti.
ABC A BALESET UTÁNI REGGEL
Szóval brutális, de ez...
Conrad interjúja. Nagyon kemény.
MIKE BROWN FILMRENDEZŐ 1999 SISAPANGMAI EXPEDÍCIÓ
Kíváncsi vagyok, hogy van-e valami a mögött...
Már tudjuk, hogy mi látható rajta.
Ez nem lesz jó móka, Max.
Felkészültél?
SISAPANGMA A1 BROWN/HARVEY
Hangfelvétel indul. Mehet!
Rendben.
HIMALÁJA, TIBET 1999. SZEPTEMBER
Mi történt?
- Fogalmam sincs. - Dettó.
- Madarak. - Igen.
Az volt a cél, hogy síeljünk a Sisapangma déli oldalán.
Ez elég vad és...
őrülten ambiciózus célkitűzés.
Sok kockázat akad, amit nem ismerünk.
Az egyik mindig az időjárás, és az időjárás uralja a hegyeket.
Több havat hoz a kanyonba? Instabil ott a hóréteg?
Gyenge?
Szükségtelen kockázatnak tesszük ki magunkat?
Ó, igen!
Mi ez a hely?
Ó, egek! Ez az alaptábor. Ez itt a mennyország.
Itt fogunk tanyázni...
és szimplán élvezzük a hegyeket.
Jó itt lenni veled, te gazember.
Én itt... töltődöm fel.
- Igen. - Mindig jó feljönni
ebbe a magasságba. Mintha...
DAVID BRIDGES OPERATŐR
Igen, tényleg van arcszőrzetem. Nem sok, egy kicsi.
Sok mindent elmondott neked?
Egy sátorban laktunk azon az úton.
Rájött, hogy túl sok az utazás.
És hogy az állandó expedíciók megviselték a családját.
Ott akart lenni mellettetek.
Azt mondta, Disneylandbe akartatok menni.
Nem hegyet mászni, vagy ilyesmi:
"Ez most az...
amit a gyerekek akarnak, hallgatnom kell rájuk."
És el akart menni oda.
Sok hó esett?
Igen, rengeteg hó volt azon a területen.
BERND EBERLE HEGYMÁSZÓ
- Sok lavina indult lefele. - Ó, igen?
- Csak porhó vagy sima... - Egy kis porhó éjszakáról.
- Igazán? - Igen, tegnap este jött…
- Aha. - ...pár…
- lavina. - Óriási.
- A nap végén? - Hol?
Információ begyűjtve, délutánonként lehet gond itt fent.
Korán menjünk!
Tehát jobb korábban.
- Igen. - Általában.
Rendben.
Hé!
Úgy tűnik, friss hó esett mára.
Ezen a havas reggelen Isten megáldott kávéval.
Ó, igen.
Elmesélnéd a lehető legpontosabban azt a napot?
Jól van.
Úgy beszéltük, hogy pihenőnap lesz.
Rendben, a tejeskávék, Andrew.
De valamit csinálni akartunk.
Grazie, grazie!
Kellemes dolog egy ilyen havas reggelen. Egy ilyen szép reggelen.
És...
felnéztünk, és azt láttuk, hogy fent...
beindult egy lavina.
Abban a pillanatban az agyunk legősibb része irányította,
hogy mit kell tennünk a túlélés érdekében.
David és Alex egy irányba mentek, én egy másikba.
A hó felkapott.
Az gondoltam: "Ma meg fogok halni.
Kétségkívül."
Lássuk!
Conrad, talán mondhatnál valamit arról...
hogyan szerezted a fejsérülésedet.
Kezdjük!
- Igen. - Túléltem egy lavinát.
Két másik ember viszont nem.
- David Bridges és Alex Lowe. - Ők?
Egy a millióhoz az esélye annak, hogy a srácok valahogy
előmásznak egy üregből. De sosem lehet tudni.
Igen.
És...
mármint jelzőfény nélkül
mindössze egy kiálló kesztyűben vagy lábfejben reménykedhetünk.
Igen.
Nem tudom.
Ott futottak, ahol azok a...
törmelékek vannak?
- Itt voltatok? - Igen.
Pont a törmelékeknél.
Ők nem...
Látod, hogy ott jön lefele?
- Újabb görgeteg, srácok. - Ó, Istenem!
Hé, mit keresünk mi itt fent? Ez hülyeség.
Egyszerűen mindenhol csúszik a hó.
Csak reméljük, hogy nagyon gyors halált haltak.
Ha ismered Alexet, folyton azt várod, hogy...
kidugja a kezét vagy valami.
Olyan hátborzongató...
belegondolni, hogy két barátom ott fekszik valahol eltemetve.
Teljes tehetetlenséget érzek a történtek után.
Csak álltam és kiabáltam itt: "Alex! Alex!"
Csak a kísérteties csend válaszolt.
Nos, ez...
Mi van még rajta?
Ehhez hasonló anyagok.
Nos, kösz, hogy felvetted.
Sajnálom.
Reggel volt.
Már elvittelek suliba téged és Samet.
Hazajöttem Isaac-kel. Talán a babakocsiban ült.
És megcsörrent a telefon.
Szaggatottan hallottam,
és azt hittem, Alex az.
Az mondogattam: "Alex? Alex?"
Majd végül jó lett a vonal, és meghallottam
Andrew hangját, ami teljesen remegett.
És...
azt mondta, hogy lavina volt, és...
"Nagyon sajnálom, Alexet maga alá temette."
Azt mondtam Jennifernek... hogy...
"elmentek."
Most is emlékszem, azt hajtogatta Conrad: "Jennifer, Jennifer, Jennifer,"
mert Jenni azt mondta...
"Felmész oda és lehozod. Találd meg!"
KTVM 42. csatorna, A vezető hírügynökség. Kezdődik az esti híradó.
Abbahagyták Alex Lowe hegymászó keresését.
A legendás hegymászó holtteste a himalájai hótömeg alatt
marad eltemetve. A 40 éves bozemani lakost
és David Bridges operatőrt halottnak nyilvánították.
Itt, a sisapangmai expedíción, mindegyikünket
óriási veszteség ért.
Két nagyszerű ember veszett oda.
Ami engem illet, Alex az egyik legközelebbi barátom volt,
így együttérzésünket fejezzük ki felesége, Jennifer,
és a három fiuk...
Max, Sam és Isaac felé.
Conrad voltam, kijelentkezem. Köszönöm.
Tudtad, hogy meghaltak?
Igen. Igen.
Igen... egyértelműen.
Az első pár napban a reménybe kapaszkodtam,
hogy csak egy üregben van, és ki fogja ásni magát.
Mert ő Superman.
Emlékszem, milyen szörnyű volt kisétálni a verandára úgy,
hogy ez fogadott az újság címlapján.
"Alex Lowe meghalt."
Mert ez valóságosabbá tette.
Isaac csak hároméves volt.
Mellette többet sírtam, mert azt hittem, neki kevésbé tűnik fel.
Majd odajött hozzám: "Anya, többé nem kell sírnod.
Abbahagyhatod a sírást. minden rendben." Csak hároméves volt.
Ez a legnehezebb... minden bizonnyal ez volt benne a legnehezebb.
Megpróbáltam nem sírni előttetek, és inkább odabent sírtam,
a zuhany alatt.
Lementem az irodájába,
mielőtt kipakoltuk volna a dolgait, és körülnéztem,
gondolván: "Sose fogom...
újra látni apát."
Szerintem ez lehetett az első alkalom,
hogy ténylegesen megsirattam.
Emlékszel, mit éreztél?
Igen. Féltem.
Szomorú voltam. Összezavarodott.
Emlékszem, Sammy azt mondta...
"Talán megkereshetnénk a testét, és leklónozhatjuk...
hogy visszahozzuk."
A megemlékezést nem sokkal a baleset után tartottuk.
Egy kis... jak harang a legutóbbi expedíciónkról.
Körülbelül egy héttel utána.
Egyfelől egyszerűen nem akartam várni.
Olyan büszke volt a fiaira!
A végsőkig imádta őket.
Még ha küszködött is azzal, hogyan lehet apa és hegymászó
egyszerre.
Mindig azt mondta, hogy a családja iránt érzett szeretete
a legfontosabb az életében, és én ezt el is hiszem.
Nem is emlékszem.
Köszönöm.
Mintha csak kikapcsolt volna az agyam.
Úgy tűnt, megváltoztam?
Sokszor kiültél a tetőre.
Szerintem kimentél, leültél, sírtál és gondolkodtál.
De talán úgy érezted, neked kell a kis férfinak lenned a házban.
- Hű, fogtam egyet! - Középen?
Így elkezdtél valamennyire védeni engem...
és óvni a testvéreidet.
Szerintem még mindig azt gondoltad, Alex visszajöhet.
Ebbe a reménybe kapaszkodtál.
Igen, itt van ez a...
festmény, amit Alex készített nekem...
a szülinapomra, amikor a Sisapangmán volt.
Az alaptáborból küldte el.
A lavina után kaptam meg.
BOLDOG SZÜLINAPOT, MAX!
Úgy hiszem, amikor megkaptam...
tőle a levelet, azt feltételeztem, azután küldte,
hogy elvileg meghalt.
Vagyis ez azt jelentette, hogy még él.
Nem tudtam elengedni...
Alexet.
Lavina. Eltemetett...
DENNIS CARLSON TUDÓSÍT
és alighanem megölt egy világelsőt,
a 40 éves Alex Lowe-ot.
Sztár volt a hegymászók között,
a legfényesebb csillag.
Egy fénykép megörökítette, ahogy Alex felfelé tör a hegyen
egy megfagyott, sérült hegymászóval a hátán.
Egy másik korszakban talán ő lett volna Marco Polo.
Ilyen fickó százévente csupán egyszer születik.
Lowe házas volt, három gyermek édesapja.
ODAVESZTEK A BARÁTAI.
ÉLETE SZAPPANOPERA. TÚLHAJSZOLT KARRIER.
CONRAD ANKER NAGY ÁRAT FIZETETT
Nekem kellett volna meghalni.
AZ UTOLSÓ TÚLÉLŐ
A túlélők bűntudata nagy teher.
Az volt benne a legrosszabb, hogy...
nagyon sok...
ártalmas gondolatom támadt...
- Például... - Mi?
El akartam dobni az életem. Egyszerűen...
Úgy láttam magamat... mintha...
kevesebbet érnék a másiknál...
a másiknál...
aki... meghalt.
El voltam keseredve, mert amit apaként megtett volna értetek,
nem valósulhatott meg.
Mit tehettem volna... Alexért?
Mivel tudtam volna gondoskodni róla, mégis mivel?
Bepakoltam...
a Toyota Tercelbe...
és elindultam Montanába karácsonyozni.
Veletek töltöttem a karácsonyt.
Emlékszem, ahogy Conrad megjelent az ajtómban.
Csak ránéztem, és ő alig tudta tartani magát.
Abban a pillanatban, hogy megláttam és megöleltem, azt mondta:
"Elmegyek veletek Disneylandbe.
Alex ezt akarta volna, és én ott szeretnék lenni veletek."
Csúcs volt!
Azon fordultál át.
Olyan érzésem támadt, mintha Alex közelében lennék.
Olyan érzés volt, mint felhúzni egy kényelmes, régi cipőt.
Mire emlékszel róla?
Csak arra emlékszem, hogy...
megnyugtatott a jelenléte. Mintha megint két szülőm lett volna.
JÉGTENGER
Megjelent Sam, és megkérdezte:
"Te leszel az apukánk?
Az csodás lenne." Jenni pedig teljesen...
De igen, ez...
Úgy értem, Jenni és én valószínűleg...
gondoltunk erre, de...
egyikünk sem beszélt róla...
akkoriban.
Sose tudod, mi leselkedik rád.
Mikor kezdtél el először úgy gondolni anyára, mint aki több egy barátnál?
Nos.
Emlékszel az első alkalomra, amikor romantikus értelemben gondoltál rá?
Igen.
Amikor eljött meglátogatni...
tudtam, hogy mindkettőnkben kezdtek érzések kialakulni a másik iránt.
De sosem beszéltünk erről.
Meglepődtél?
Nem...
Szerintem mindketten tudtuk, hogy ez a helyzet.
Csak sodródtunk az árral.
A feszültség csak nőtt, és... mi...
hagytuk, hogy elsodorjon minket.
Három hónappal a lavina után...
szerelmünk elkezdett kibontakozni.
Hitetlenkedtél, igaz? Düh, gyász, meg minden?
Szerintem mindig, mindenki átesik ezen,
ha elveszít valakit, akit szeret.
Sokk, rettegés.
Nem akarod elhinni.
Létezett egy íratlan szabály, hogy...
ha a másikkal...
történt valami, te odamentél segíteni.
Egyáltalán nem tétováznál felvenni a telefont
azzal, hogy: "Conrad... segítenél"?
Már sokszor felvettem azt a telefont.
Ő ott volt.
Ez egy levél Alextől akkorról, amikor mászott. "Drága Jenni!
A kis alpesi nefelejcsek minden nap virágoznak.
Szerinted ki tudnál találni egy olyan festményt,
amely összeköti ezeket a virágokat
egymás iránt érzett szerelmünkkel?"
- Aláírás: "Határtalan szerelemmel: Alex." - Tudom.
Most is érzem ezt a szeretetet.
Gondoltál...
a helyzet súlyára?
Szerelem volt... Szerettük egymást, és...
nem...
vettem számításba a dolgokat, nem mérlegeltem
az előnyöket és a hátrányokat. Szerettük egymást.
Emlékszem, egyszer megláttam, amint csókolóztok.
Emlékszem rá.
Először dühös voltál rám. "Anyu, hogy szerethetsz valaki mást?"
Nem kedvelted meg Conradot úgy, mint a testvéreid.
Azt mondtad: "Mit jelentsen ez? Mi lesz, ha apa hazajön?"
Ragaszkodtál ahhoz, hogy nem halt meg.
De Max, ez részben az Alex iránt érzett szerelmemet bizonyította.
Nem engedtem, hogy a vele töltött évek fájdalmas vége...
megakadályozza, hogy megnyissam a szívem és valaki mást szeressek.
Megérte.
Miért?
- Miért? Miért éri meg szeretni valakit? - Úgy értem, én csak...
nem tudom elképzelni...
hogy lehet egy ilyen megrázó dologból...
ilyen gyorsan kilábalni, ahogy te tetted.
Ott volt a három gyermekem, és...
úgy éreztem, rohan az idő.
Mintha arról döntöttem volna,
és azt csináltam volna, amit meg kellett tennem.
Úgy éreztem, nincs időtök várni.
Nem maradt időm túlgondolni, Max.
Csak cselekedtem.
Azt mondtam Conradnak: "Nem csak rólam van szó,
ez a három kisfiú is beléd fog zúgni."
Azt mondta: "Benne vagyok."
Egy évvel Alex halála után Conrad ideköltözött Bozemanba.
Milyen volt betölteni azt a fizikai űrt a házban,
amely korábban Alexé volt?
Nos...
helyesnek tűnt... nem erőltettük, ez...
egy...
természetes...
folyamat volt.
LEBUKTÁL!
Úgy emlékszem, szinte zökkenőmentes volt az átállás.
Majd jött egy rövid időszak,
amíg elfogadtuk Conradot apaként...
de...
úgy érzem, elég gyorsan átestünk ezen.
Mit gondolsz, miért fogadtuk be olyan hamar?
Úgy emlékszem rá, mintha...
kialudt volna egy fény, majd egy másik felvillant.
- Érted, mire gondolok? - Igen.
Nem is tudom. Furcsa erre gondolni.
EXUM HEGYI TÚRAVEZETŐ- ÉS HEGYMÁSZÓISKOLA
Megfordult valaha a fejedben, hogy mit szólna Alex?
Ó, igen.
Rengetegszer. Sokszor álmodtam arról, hogy Alex...
visszajött.
Hogy Alex valóban felbukkant, és én úgy éreztem:
"Mi a fene? Itt van Conrad."
Conrad is álmodott ilyesmit.
Igen.
Szerepelni akarok.
- Igen? - Igen.
Hol vagyunk?
- Olaszországban. - Mit csinálunk?
- Esküvőn vagyunk. - Kinek az esküvőjén?
- A tiéden és anyuén. - Hű!
Úgy vélem, ez nem csak Conrad és az én esküvőm volt,
ez a mi esküvőnk volt...
veletek is, srácok.
Örömteli alkalomból gyűltünk itt össze, hogy tanúi legyünk
Jennifer Lowe és Conrad Anker nagy napjának, amikor egybekötik életüket.
Mit mondtak a becsmérlőitek?
Voltak rosszindulatú emberek, akik gonosz dolgokat mondtak.
Itt, ezen a helyen, amelyet Jenni és Conrad
választott házasságkötése helyszínéül...
"Túl gyorsan történt, túlságosan hamar...
nem tart majd sokáig."
Conrad...
akkor léptél be az életembe, amikor a legnagyobb szükségem volt rád,
hogy rájöjjek, újból tudok szeretni.
"Ez csak egy kaland, miért okoz ezzel fájdalmat...
nekik, a gyerekeknek? Hisz újból el fogja hagyni őket."
Ma összekötöm veled az életem...
férjedként...
fiaid apjaként, Alex remek fiainak apjaként...
barátságunk, szerelmünk legyen örök!
"Viszonyuk volt Alex halála előtt?"
Létezett ez a fajta undokság, de...
mindegy.
Szerelmetek erejénél fogva házastársakká nyilvánítalak titeket.
Jó érzés volt.
Több mint jó, olyan, mint egy csoda.
Mosoly!
- Mosoly! - Nézd azokat az arckifejezéseket!
Kinéztünk az óceánra...
és új életet kezdtünk.
Szép munka, Sam.
Alex fektette le az alapokat, mi pedig tovább építkezünk.
Vigyázzatok, srácok!
Jenni!
Hogy néz ki a gát, Max?
Ez a legjobb iszap, amid valaha volt?
Jól aludtatok?
Bizonyos szempontból ez egy mesebeli befejezés.
Olyan, amit szeretnek az emberek.
Én is az ilyeneket szeretem.
Bár az az ötlet is tetszik, hogy felmászom egy sárkány hátára
és elrepülök.
Kezdjük az elején! Csinálok egy almáspitét és két sütőtököt.
- Szóval... - Készíthetünk egy főzőműsort
a B-tekercsből, anyu.
- Drágám, fogd össze hátul a hajam! - Oké. Leengedted.
El is felejtettem.
- Hátra a fejed! - Oké.
Tessék! Így jó lesz.
Kezdetben azt mondta:
"Végzetem a nagy hegyekkel. Nem megyek vissza.
Nem éri meg
a fájdalmat, amit ez a te életedben és a családodéban okozott."
Volt egy ilyen pillanata.
De persze nem sokkal később...
a hegyek ismét hívogatták.
Ez táplálja a lelkét.
Meg tudom érteni.
Haver, ez csúcs!
Mit éreztél, amikor Conrad folytatta a mászást?
Úgy éreztem sok mindenben hasonlít Alexre. Egyszerűen...
nem tudta feladni a szenvedélyét, hogy azt csinálja, amit szeret.
Féltél, hogy talán ő is meghal?
Igen, persze.
Néha elgondolkodtam azon, milyen lenne,
ha ő is meghalna egy expedíción, és...
Nem jó móka erre gondolni.
Emlékszel arra, amikor örökbefogadott?
Igen.
Isaac, én és anyu megváltoztattuk a nevünket.
De te meghagytad a vezetékneved Lowe-nak.
Nem értem, miért, egyszerűen ez történt.
Igen.
Én sem igazán értem, miért csináltam ezt.
APÁK NAPJA 2017. JÚNIUS 18.
Nem kéne néhányat eltenni a forró feléről?
- De. - Azok a legszaftosabbak?
Alexet vagy Conradot szólítod apának?
Conradot hívom apának.
Amikor Alexről beszélek, simán Alexet mondok.
Conrad az egyetlen apám, akit valaha ismertem.
- Nézd Sammyt! - Igen.
Sammy körülbelül négy évig sapkát hordott.
Sosem vette le. Nézd ezt a kis feljegyzést!
"Szeretlek. Szerintem különleges vagy, mert mindegyikünket szereted.
Szeretettel: Sam."
Minden szempontból Conrad az apánk.
- Remek. - Idehozom.
Talán neked kevésbé, mert kaptál plusz négy évet
Alexszel.
Itt van Max.
Szerinted Conrad tudta, hogy összehasonlítod őket?
Igen.
Tudom, hogy tudta. Sokat beszéltünk róla.
"Drága Conrad, nagyon hálás vagyok, hogy úgy döntöttél...
a fiaink apja leszel!"
REMEK APA VAGY! KÖSZÖNÖM.
"Csodás közös emlékeink
alkotják családunk és szeretetünk alapját.
Köszönöm! Boldog apák napját!" Szeret: "Jenni."
Te vagy a legjobb.
A házában élek, feleségül vettem az özvegyét, nevelem a fiait.
Akik odajönnek hozzám, azok Alexnek hívnak.
Az árnyékában élek, és...
csak...
az árnyékában élek, és minden tőlem telhetőt megteszek.
A fiam vagy.
Nincs másik családom. Ez a családom.
Alex meghalt.
Elment. Tudom, mert átéltem.
E történés miatt...
lettünk egy család.
Alex nem jött vissza.
HIMALÁJA, TIBET 2016. ÁPRILIS
2016-ban a Sisapangma déli oldalán voltam.
Csodás nap volt, kéklett az ég.
A távolban látszódott a hét következő 6000 méteres csúcs,
egymás után.
Az összes szín, amit láttál...
DAVID GOETTLER HEGYMÁSZÓ
...természetes szín volt. Minden csupa fehér,
fekete, barna és sziklaszín.
Aztán azok a színes pontok...
kitüremkedve a hó alól.
Ha sokat mozogsz ilyen környezetben, olyan dolgok ezek, melyek rögtön...
úgymond...
vonzzák a tekintetedet, mert nem illenek oda.
Conraddal épp az évfordulónkat ünnepeltük.
És...
David Goettler hívta Conradot.
Az arckifejezéséből tudtam, valami komoly dolog történt.
Letette a telefont, és azt mondta...
"David Goettler megtalálta a holttestüket. Biztosan ők azok."
Tizenhat évvel azután, hogy eltemette őket egy lavina,
megtalálták Alex Lowe amerikai hegymászó és David Bridges operatőr
holttestét egy tibeti hegyen.
Mi futott át az agyadon abban a pillanatban?
Mintha visszatért volna az életbe. Felbukkant.
Igen.
Rettegtem attól, hogy
milyen lesz majd látni...
tizenhét év után.
A leglélegzetelállítóbb kilátás vett minket körbe.
Ám beárnyékolta mindaz...
amiért érkeztünk.
Gyűlöltem Tibetet.
De közelről látva...
megértettem, miért szeretett ott lenni Alex.
Többé nem...
haragudtam a hegyre.
SISAPANGMAI ALAPTÁBOR, TIBET
Utálok felmenni oda.
Emlékszik esetleg, hogy leesett az egyik oldalon?
Vagy egyszerűen a felső területen maradt?
Ha odamegyünk...
Az egész dolog megrázott.
ALEX LOWE 1958.12.24.-1999.10.05. APA ÉS TESTVÉR
A túlélők... bűntudatának a súlya...
megkérdőjelezik saját magukat, kételkednek.
Miért valaki más, miért nem én?
És az összes hasonló kérdés visszajött.
Milyen messze vannak?
- 5,22 km-re. - Mennünk kéne.
Igen, valami nem...
Mintha a hegy másik oldalán lenne.
Igen.
Rendben, haladjunk tovább!
Lemaradtam, mert...
egyszerűen nem tudtam... hogy fel bírnék-e menni...
hogy... lássam őt.
Lefele jöttek a hordágyakkal.
Láttad, ahogy jöttek lefele.
Igen.
- Szia, Max! - Szia!
Gyerünk, óvatosan!
Tudtam, hogy ott volt abban a zsákban, megannyi év után.
Még 17 év után sem indult oszlásnak a testük.
A mellénye szétszakadt.
Nézd a foltokat a mellkasán!
A feje így állt, lefele.
Tudtam, mert részt vettem lavinatanfolyamon,
hogy ez a lavina áldozatainak testtartása. Akkor ráébredtem,
hogy valószínűleg élt, de maga alá temette a lavina,
és megfulladt.
Nem rögtön.
Több perc elteltével.
A jegygyűrűjét odaszorította a szívéhez.
Kiemeltem ezt a karját.
Lehúztam a jegygyűrűt az ujjáról.
Ugyanazt a gyűrűt, amit én húztam arra az ujjra évekkel ezelőtt.
És ez volt a legnehezebb.
Meg akartam tartani a gyűrűt.
A saját kezembe csúsztattam, majd a kezemet a kezéhez tettem.
Az ujjainak így az enyéimre kellett volna fonódniuk.
De abban a 17 évben a keze összement...
ugyanakkora lett, mint az enyém.
De ez...
akkor is az ő keze volt, és oda tudtam nyomni...
a kezeim az övéhez, úgy, mint amikor élt, és el tudtam búcsúzni.
Sose gondolnád, hogy ilyen állapotban...
kell majd találkoznod a hősöd...
holttestével.
A dicső Superman alakjának képzete valamelyest szertefoszlott.
Olyan lett, mint egy ember.
Valószínűleg nem rögzített semmit.
Nem tudom, van-e benne memóriakártya.
Próbáltad kicsit letisztítani?
Oké.
Mindenre ráírta a nevét és a címét.
- Igen. - Conrad is ezt csinálja.
Nos, amikor utazol,
biztosítanod kell, hogy a holmid visszajut.
Igen.
Nos, az igazság pillanata.
- Lássuk! - Hű.
Tölt.
Max.
Igen, a születésnapi kártya. Emlékszem, hogy csinálta.
Ez volt az utolsó dolog.
Szép itt kint, ugye?
"Jó reggelt, Max!
Itt reggelizem egy serpa teaházban,
és rád gondolok, ahogy otthon felébredsz.
Talán palacsintát vagy gofrit eszel anyuval.
Sok korodbeli fiú él itt, a faluban, ahol tartózkodom.
A neve Namche Bazaar."
"Műanyag dobozokon szánkóznak.
Reggeli után túrára megyek az Everest felé."
"Mit fogsz csinálni?
Hiányzol.
Nagyon szeretlek. Nagyon boldog leszek, ha hazamehetek,
hogy veled legyek. Jó szórakozást mára!
- Szeretlek. Apa." - Itt egy levél 1993-ból.
"Múlt éjjel úgy ragyogott a telihold,
hogy amikor ránéztem, arra gondoltam,
mennyire szeretlek.
Remélem, hogy látod, és tudni fogod: szeretlek."
Emlékszel, hogy sokszor énekelte ezt a kis dalt?
- Igen. - Elénekelnéd?
Nézem a holdat, a hold engem néz A hold látja, akit látni szeretnék
A legőrültebb dolog ebben az egészben az számomra,
hogy ez mind itt volt.
Conrad akarta megtartani Alex minden egyes cuccát.
Conrad mindvégig nagyon ragaszkodott hozzá,
bizonyos értelemben sokkal jobban, mint én.
Ezt Conrad írta.
Nézzük!
"Kedves Jenni! A levelem talán jókedvben talál.
Alig akad perc...
hogy ne gondolnék rátok, négyőtökre.
Időnként nehéz.
Álomba sírom magam, fogcsikorgatva ébredek
nagyon sötét gondolatokkal.
Abból merítek erőt, hogy ti ott vagytok.
Neked és a fiúknak akarok segíteni, rólatok akarok gondoskodni.
Abban reménykedem, hogy ott lehetek majd a fiúk mellett,
amikor nagyfiúkká érnek, férfivá válnak."
Ezt...
körülbelül egy hónappal Alex halála után írta.
És így is lett.
Segít megérteni.
Szeretném kifejezni neki, mennyire...
szeretjük mi is.
És téged is, anya.
Várj, ez a kéz, így!
A kézfejed olyan, mint az övé volt, hosszú.
Remélem, ez segít majd elfogadnod,
hogy elveszíthetsz valakit...
és mégis szerethetsz valaki mást.
Alex szerencsés fickó...
Ó, igen.
...hogy a legjobb barátja...
Erősen.
- ...aki szerette őt... - Rajtad van.
...belém szeretett...
és belétek.
Szép munka, Sam!
Nagyon szerencsés fickó.
Hihetetlenül kalandos életünk volt Conraddal.
Ez elég különleges.
Úgy érzem...
mindig állt közöttünk...
egy kis fal.
Például nem tudtam veled bizonyos dolgokról beszélni,
mert túl ijesztő lett volna felhozni.
A családunkkal, Alexszel kapcsolatos dolgokról.
Igen... Nem telik el úgy nap, hogy ne gondolnánk Alexre,
ne emlékeznénk, ki ő, milyen, és...
Bizonyos értelemben nehéz?
Néha...
igen.
Hogy hozzá hasonlítanak, az árnyékában élek,
ez befolyásolhat. Remek ember volt, de nem tökéletes.
Miután valaki meghal, gyakran a középpontba kerül,
hős lesz belőle és dicsőíteni kezdik.
De minden alkalommal...
Előfordul, hogy emiatt azt kívánod, te haltál volna meg így?
Igen, és ezért...
kerülöm a veszélyes anyagi helyzeteket.
Viszont...
Az emberek hősként tekintenek rád azért, amit a családunkért tettél.
Te mit érzel, hogy ment?
Nem engem kellene kérdezned, mert nem vagyok kíméletes magammal.
Ezért...
Igen.
Jobban is lehettem volna más területeken.
Alex árnyéka folyton felettünk lebeg. Ám...
mi mindannyian...
apánkként tekintünk rád.
Olyan jó munkát végeztél, amilyet csak lehetett.
Mind nagyon szeretünk ezért.
- Szeretlek, apa! - Szeretlek, Max!
ALEX LOWE-CSÚCS BOZEMAN, MONTANA ÁLLAM
Szóval...
nem hamvak, hanem a csontjainak a darabjai. Ha...
mindenki venne egy marékkal...
- Hé, pajti, jó napod volt? - Igen.
Egészen Tibetből...
- hoztunk haza. - Tessék, Sam!
Mi a legviccesebb a síelésben?
- Lefele csúszni. - Szuper.
És egészen...
halálunkig velünk marad.
Mert mindegyikünkben benne él.
- Az én emberem! - Conrad!
Jó látni téged, haver!
Szeretünk, Alex Lowe!
ALEX LOWE, DAVID BRIDGES ÉS MINDAZOK EMLÉKÉRE, AKIK A HEGYEK ÁLDOZATAI LETTEK
2019-BEN JENNIFER, CONRAD
ÉS AZ ALEX LOWE JÓTÉKONYSÁGI ALAPÍTVÁNY JÓVOLTÁBÓL ELKÉSZÜLT
A KHUMBU HEGYMÁSZÓISKOLA ÁLLANDÓ LÉTESÍTMÉNYE NEPÁLBAN.
Ez csodás.
AZ UTÓBBI 17 ÉVBEN A PROGRAM
BIZTONSÁGOS HEGYMÁSZÁST TANÍTOTT, ÉS TANÍT TOVÁBBRA IS
AZ ALEX ÁLTAL KEDVELT SERPÁKNAK.
Köszönöm mindenkinek, aki eljött ma,
és hozzájárult ennek a rendkívüli létesítménynek a felépítéséhez,
hogy megóvja az itteni hegyeken mászókat!
Megvalósítottuk az álmunkat.
A feliratot fordította: Kiss Nikolett