Downloaded from YTS.MX
Zvuk zapnutý.
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Spovedáme Alexa v základnom tábore. -Paráda.
Ideme na to. Začni hovoriť. Povedz niečo zaujímavé.
Milujem to.
Existujú skvelí horolezci a potom je tu Alex Lowe.
Podľa mnohých jeho kolegov nemá na horách konkurenciu.
Najlepší horolezec navôkol.
Asi najznámejší po svete ako dokonalý americký hrdina.
S vaším tvrdením úplne nesúhlasím.
„Najlepší horolezec na svete.“
Väčšinou ide o vytrvalých horolezcov, ktorí sa toho nevedia vzdať.
Niet pochýb, že niečo vo mne
túži po riziku.
Nevidím sa ako ten, kto riskuje, ale ako ten, kto riziko ovláda.
Posledná otázka je o tom, čo na nás zapôsobilo,
lebo máte svoju rodinu.
Aké je to balansovať medzi týmito dvomi svetmi?
Je to tá najťažšia vec, ale zároveň aj tá najvďačnejšia.
Žena a tri deti.
Áno, moja žena sa volá Jennifer a mám troch chlapcov.
Max je najstarší, má desať.
Max, Sam a Isaac, všade sú so mnou.
Musíte to milovať.
Áno.
Milujem to.
MÔJ OTEC HOROLEZEC
Na tieto diapozitívy sa nikto nepozrel asi 20 rokov.
Hej.
Nemali sme potrebu hrabať sa v týchto spomienkach.
Až kým sa tvoje dieťa nerozhodne urobiť dokument
o tvojej rodine.
Cítim vnútorný rozpor vytiahnuť všetko
na povrch pre vás všetkých.
Čo je to?
Alexov posledný zápis.
„Šesť hodín ráno, odchádzam do Tibetu.“
Páni.
Je to tam? Či nie?
-A to je Max. -Božemôj.
To som ja a môj výstup.
Nevidela som ich, úplne som na ne zabudla.
PRVÝ ZÁBER REŽISÉR MAX LOWE
Neučesal si sa.
-Takto vyzerám. -Takto si češeš vlasy?
Aký zlatý. To je Sammy. Nepamätám si na tieto fotky.
-Dobre. -Si pripravený?
Tešíš sa?
Nie.
PROSTREDNÝ BRAT
Prečo nie?
Lebo som plný úzkosti.
Stále sa tvárime rovnako, keď nás fotíš.
Prečo cítiš úzkosť?
Lebo to asi otvorí staré rany.
Uvidíme, či to prekonáme.
Bohovský overal.
Bol len bábo.
Zaujíma ma, prečo chceš urobiť tento film.
Keďže sme to veľmi nepreskúmali…
NAJMLADŠÍ BRAT
…sami do hĺbky.
Tam je Alex. Prvá fotka Alexa.
Pozrite na neho.
Mal som desať rokov,
piateho októbra 1999.
Pamätám si, že mama bola úplne mimo…
nevedela sa ovládať.
Len povedala, že otec tu už nie je.
Keď bol ešte nažive, bol pre mňa superhrdinom.
Jeho telo sa nikdy nenašlo.
Ako astronaut stratený vo vesmíre.
Nikdy ste nemohli pochybovať o jeho láske k našej rodine.
Ale…
tiež sa rozhodol tam ísť…
Asi teda začneme od začiatku.
Kde si sa zoznámila s Alexom?
Pracovala som v obchodíku.
Prišiel Alex, mladý, energický chalan.
Pamätám si, ako som na neho hľadela a pomyslela si:
„Kto je to? Ten chalan je ale živelný.“
Mal dlhé, strapaté vlasy, trochu frajer.
Pomyslela som si, že je
ako zo sna.
Úplne ma opantal.
Ale bol to horolezec.
Takže som si nemyslela, že skončíme spolu.
Myslela som si, že to bude zábavný flirt,
že s ním zažijem dobrodružstvá.
Pár rokov sme aj tak žili.
Ale keď ma požiadal o ruku,
zrazu som bola úplne namäkko
a hneď som mu povedala áno.
Lebo som si nevedela predstaviť život bez neho.
Poďme na to.
Čo si si o ňom myslela pri prvom stretnutí?
Nepoznala som nikoho, ako bol Alex.
Mám veľa spomienok na lezenie s Jenni…
PRIATEĽKA JENNI
…lebo to bolo vždy desivé.
Vďaka, kamoš. Vyzeraj živo.
Je to zábava.
Mal toľko energie, zdala sa byť bezodná.
Mal potrebu ju zo seba dostať.
Teraz to veľmi chcem.
Žili sme v smrteľnom strachu z telefonátov
od Alexa, že chce ráno vypadnúť von.
Pamätám si, že som raz zdvihol telefón…
HOROLEZECKÝ PARTNER
…a povedal: „Haló?“ A on na to:
„Nazdar, Bill, tu Alex.
„Príď za mnou o štvrtej ráno.“
O štvrtej? Áno, vidíme sa. Bum.
Stali sme sa dobrými priateľmi.
HOROLEZECKÝ PARTNER
Asi preto, že som často povedal áno.
Bol som ale priemerný horolezec.
Čo povieš? Ideme na to?
Menšia nebude.
Ale Alex povedal: „Neboj sa, bude to v pohode.“
-Šťastný! -Viem.
Môžem ti zobrať batoh,
ale bude to lepší film, ak to neurobím.
-Dobre. -Bavíš sa?
Jeho vtedajší život sa zdal byť trochu ľahkomyseľný?
-Nuž… -Brali…
-A… -Brali ste ho tak?
Tak trochu.
Áno, brali.
Ale keď si videl, ako tvrdo Alex trénoval,
nebezpečenstvo pre neho bolo menšie, ako sa mohlo zdať.
A čo založenie rodiny?
Alex sa bál, že stratí slobodu chodiť tak často liezť.
Boli sme spolu sedem rokov,
než sme sa rozhodli priviesť ťa na svet.
Ale ako každý nový otec, ak si bol pri pôrode,
úplne ťa to odrovná.
Uložil si ťa do svojich veľkých, dlhých rúk.
Mal také veľké ruky, že keď ich priložil k mojim,
jeho prsty oblapili tie moje.
Bol si strapatý teror. Nazývali sme ťa Šialený Max.
Pán Malér.
Bol si predčasne vyspelý. Hovoril si skôr, ako si chodil.
A tak sme spravili dospelácke rozhodnutia.
Išiel pracovať pre firmu s ropnými vrtmi.
Kúpili sme tento dom a mysleli si, že tu ostaneme.
Ale potom…
dostal prácu na Evereste.
Bolo to celkom skľučujúce, lebo chcel skončiť v práci.
Ale zarobil by kopu peňazí.
A tak som mu povedala, nech do toho ide.
-Podporila si ho? -Áno.
Mal v sebe takú divokosť.
Nedalo sa ho ovládať.
A to sa mi na ňom celkom páčilo.
Pamätám si telefonát z NBC News.
„Váš manžel sa stal 40. Američanom,
ktorý zdolal Mount Everest. Čo si o tom myslíte?“
A vtedy si mal akurát dva roky.
Mal som šťastie, že som na Evereste bol sám.
Bolo tam krásne…
Bol to naozaj pokojný a nádherný pocit.
Bolo lezenie pre neho na prvom mieste?
Vieš čo, neviem…
Podľa mňa mal nezastaviteľnú potrebu
tej fyzickej aktivity.
Musel to robiť. Ste preto na druhom mieste?
Neznamená to, že vás šialene nemiloval,
ale nemohol to nerobiť.
Jedna vec, ktorá mi dobre slúžila,
je odvaha zmiernená dostatkom skúseností…
poznať svoje hranice.
Tak poďme na to.
Pamätáš si, keď si prvý raz stretol Alexa?
Áno.
Vedeli sme o sebe podľa povesti.
Alexa viac uznávali ako mňa a keď sa prisťahoval do mesta…
už som nebol kráľom.
To bolo v pohode.
Obaja sme sa ráno zobudili a chceli hneď liezť.
Ako keď sa pes zobudí a myslí si:
„Musím ísť hneď aportovať.
„Nie za 15 minút, ihneď.“
Ak idete liezť s Alexom, musíte na to mať.
A Conrad bol jedným z mála, ktorý na to mal.
Ako rýchlo a akou zložitou trasou môžeme ísť?
A aký veľký frajer si?
Conrad a Alex
sa stali partnermi.
Tak sa ukáž, Conrad.
Conrad sa stal silným partnerom, pravou rukou toho najlepšieho.
Náš nebojácny líder, Alex Lowe.
Ide dole!
Motorový klzák.
Nemohli ste o Conradovi a Alexovi nepočuť, ak vás bavilo lezenie.
Boli dynamické duo, ikonické postavy…
HOROLEZEC A REŽISÉR
…ktorých beriete ako superhrdinov.
Ako sa tam dostali? Ako to urobili?
Robili také výnimočné veci, že aj ľudia mimo horolezectva
vedeli, kto sú.
Zrazu bolo horolezectvo populárne.
Firmy začali vymýšľať,
ako využiť atlétov na reklamu.
Značka The North Face mala zmluvy a zrazu to bolo:
„Naozaj?
„Zmluva?“
A zrazu ste profesionál.
A ako profesionál chcete…
ísť za hranice.
Aj keď sme neboli biologickí bratia,
boli sme bratia rovnakej vášne.
Obaja sme chceli robiť viac.
Stále to robíte, ale ste otec.
Premýšľate niekedy, že je trochu sebecké
-podnikať tieto dobrodružstvá? -Občas s tým zápasím.
Veľa ľudí si spája túto otázku
s neodmysliteľným rizikom, ale pre mňa…
Riziko je vo všetkom, čo v živote robíte,
a sami si ho vyberiete.
Bol vtedy jedným z mála, kto mal rodinu?
Určite. V rámci horolezcov to bolo nezvyčajné.
„Ty máš deti? Ako môžeš mať deti?
„Musíš byť zodpovedný, aby si mal deti.“
Veľa šťastia, zdravia
Veľa šťastia, milý Sam
Veľa šťastia, zdravia
Bolo náročné vychovávať deti…
častokrát osamote.
Hnevala som sa na neho. „Si často preč.
„Máme deti a potrebujú otca.
„Milujú ťa. Chcem, aby si tu bol častejšie.“
Keď prišiel na svet Isaac, bolo to ešte ťažšie.
Ako dlho v roku ste mimo domu?
To sa opýtajte Jennifer.
A čo robí ona?
Je umelkyňa. Maľuje a predáva obrazy.
Je to náročné? Alebo sa to vyvinulo,
že to dobre funguje?
Určite je to náročné. Robíme veľa kompromisov.
Bolo ťažké zvládnuť kariéru umelkyne a byť dobrou mamou.
Alex volal tvoju mamu Svätá Jennifer.
Vedela o tom životnom štýle, ale najmä
tolerovala Alexovo cestovanie.
Alex trochu žiarlil na Conrada.
Lebo Conrad bol slobodný. Nemal ženu,
a tak sa mohol vybrať na expedíciu bez zaváhania.
Ak nedostal svoju dávku…
vedel byť neznesiteľný.
A najmä, ak sa cítil ako v klietke.
Bol frustrovaný, nedočkavý. Mal výbušné chvíľky.
Kričal na vás a vy ste sa báli.
Alex nebol dokonalý.
Nebol dokonalý.
Hovorila si s ním niekedy o pochybách, či zvládne mať rodinu
a byť horolezcom?
Áno.
Bojoval s tým.
Napísal mi dlhé listy.
Vždy hľadal sám seba.
Mal pocit, či nám nebude lepšie, keď od nás odíde
a nájdeme si niekoho iného, kto ho nahradí.
Tichá noc…
Bol si najstarší a poznal si ho
lepšie ako tvoji bratia.
Keď Alex odišiel, ty si si bol toho najviac vedomý
a aj najviac vedomý toho, čo znamená smrť.
Tešiteľ sveta je tu
QUEEN MAUD LAND ANTARKTÍDA
Začína to vyzerať ako Vianoce
Všade, kam idem
To sú jediné verše, ktoré viem.
„Veselé Vianoce, oci. Všetci na teba myslíme.
„Chýbaš nám. Pozdravujeme ťa.
„Každý z nás chlapcov ti poslal list. Sú priložené.“
Tak sa pozrime.
Max napísal…
„Veselé Vianoce, oci. Chýbaš mi. Vráť sa s kôrou.“
Asi to malo byť „skoro“. „A zahrajme si na husle
spolu. A tiež biliard. S láskou, Max.“
Ďakujem, Max.
Šialené miesto na strávenie Vianoc.
Ďaleko od mojich chalanov.
Spovedáme Alexa.
Prvá otázka je,
čo je výnimočné na lezení na Antarktíde?
Antarktída je podľa mňa posledná skutočná divočina
na tejto planéte. Viete, že ste sami.
Je to najbližšie, ako sa v mojom živote
dostanem na cudziu planétu.
Ako plynú roky, je to čoraz náročnejšie.
Hlavne kvôli mojej rodine.
Najväčší boj je…
Mnoho rokov som strávil v stanoch, než som mal rodinu.
Nebol to problém. Mali sme kopu kníh na čítanie
a ľahko sa zabíjal čas.
Ale už to nie je také ľahké.
Ak sa plynule nehýbem smerom k cieľu…
dokončiť tento výlet a vrátiť sa k mojim deťom,
začína to byť ťažké, lebo chcem byť s nimi.
Dobre, Max, pohovorme si.
Na čo myslíš?
Na nič.
Dobre, tak čo budeme dnes robiť?
-Lyžovať. -Dobre, čo ješ, Isaac?
Toto jedia lyžiari na raňajky? Teraz Sam.
Povedz, máš rád lyžovanie?
-Lyžovanie! -Áno.
Ako veľmi máš rád lyžovanie?
Milión dní.
To je príliš dlho, nie?
Páči sa ti, že si vo filme?
Áno.
-Lyžuješ rýchlo? -Áno.
Lyžuješ naozaj rýchlo?
-Áno. -Chodíš aj cez bubny?
Nie.
V pohode.
Ak by si mal niekomu opísať aký bol, čo povieš?
Naozaj neviem…
Môžem ho len opísať tým, čo robil.
Nemám na neho veľa spomienok.
Tak poď, kamoš.
Ide ti to skvele.
-Jeden z vašich synov? -Áno.
Len ich trochu natáčam,
aby sa cítili trápne, keď budú starší.
Ako to nazývaš, Max?
Kĺzavý zadok!
-Parádne. -Hej.
Máš na Alexa nejaké spomienky?
Ani nie.
Teraz mám len pocit…
akoby to bol…
len sen alebo čo.
Si rád, že oco je tu?
-Áno. -Môžeš ma objať?
Myslíš, že naše životy by boli úplne iné?
Ak by Alex nezomrel?
Veľa o tom premýšľam.
Všetci máme nafúknutú predstavu o tom, kto Alex bol.
Že bol akýmsi Supermanom.
Niekedy je ľahké si predstaviť,
že by som mohol byť lepším človekom
v inom živote niekde…
Neviem.
Cesta domov. Čo vy na to?
Kopa uťahaných lyžiarov.
-Si unavený, Max? -Áno.
-Poriadne si lyžoval?
-Hej. -Drsné. A čo tento?
Myslíš, že má dosť?
Hej, Sam, máš dosť?
Dobrá práca, chalani.
Mám skvelých lyžiarskych kamošov.
Hej.
Pamätáš si, keď prišiel posledný raz domov?
Len okrajovo.
Fúkaj!
Do toho, kamoš!
North Face plánoval expedíciu…
na Šiša Pangmu v Tibete.
Mal ale pochyby a hovoril:
„Mám pocit, že som sa len vrátil.
„Možno by som mal z toho vycúvať.“
A tak ste išli liezť na skaly spolu.
„Vylezieme na Grand.“ Veľmi si sa tešil.
A na tom výlete…
ste sa stali blízkymi priateľmi.
Pamätáš si to?
-Trochu. -Trochu?
Musíš si niečo pamätať, lebo máš slzy v očiach.
-Hej. -Vtedy sa ma opýtal,
či má ísť na Šiša Pangmu alebo nie.
Ja viem.
A čo si mu povedal?
Asi som mu povedal…
že chápem, že musí ísť.
Lebo to robil.
-Bola to jeho práca. -Hej.
Hej.
Toto som si hovoril po celé roky.
Viem, že to sú…
Sú to náročné spomienky, ktoré máš.
Nuž…
Aj ja mám svoje.
Vieš, čo hľadáš, Max?
Áno.
Veci s názvom Šiša Pangma. Volali sme ju Šiš.
Toto vyzerá povedome.
-Toto je ono. -Toto sú tie pásky, kamoš.
ABC MORNING PO NEHODE
Toto je brutálne, je to…
Conradov rozhovor. Ťažké na pozeranie.
FILMÁR EXPEDÍCIA ŠIŠA PANGMA 1999
Som zvedavý, či je tam niečo naviac…
Čo už vieme.
Nebude to zábava, Max.
Si pripravený?
Zvuk zapnutý. Ideme na to.
Dobre.
TIBETSKÉ HIMALÁJE SEPTEMBER 1999
Čo sa stalo?
-Mám nápad. -Hej.
-Vyzerali ako vtáky. -Hej.
Cieľom bolo zlyžovať južnú stenu Šiša Pangmy.
Celkom divoký a…
šialene ambiciózny cieľ.
Je tu veľa rizík, o ktorých nevieme.
Vždy máme počasie a počasie vládne horám.
Je viac snehu v tej pukline? Je tamten sneh nestabilný?
Je tam slabá vrstva?
Vystavujeme sa zbytočnému riziku?
Áno!
Čo je toto za miesto?
Toto je B.C. Je to nirvána.
Kde pobudneme
a užijeme si hory.
Hajzel. Je super byť tu s tebou.
Na takomto mieste prekvitám.
-Hej. -Vždy sa v tejto výške cítim skvele.
KAMERAMAN
Áno, rastie mi brada, ale len trochu.
Zveril sa ti s veľa vecami?
Boli sme spolu v stane.
Uvedomil si, že robí príliš veľa expedícií.
A to si vyžiadalo daň na jeho rodine.
Chcel byť doma pre vás.
Vravel, že si chcel ísť do Disneylandu.
A namiesto toho, aby to bolo lezenie,
to bolo skôr: „Toto je niečo,
„čo chcú decká. Musím počúvať svoje deti.“
A chcel to urobiť.
Mali ste veľa snehu?
Áno, je tu veľa snehu.
HOROLEZEC
-Padá veľa lavín. -Áno? Je to len
-prašan alebo… -Trochu prašanu od tejto noci.
-Áno? -Od včera sa…
spúšťa zopár…
-lavín. -Skvelé.
-Takže až večerom? -Kde?
Máme informácie, poobede to býva zlé.
Musíme ísť zavčasu.
Zavčasu je lepšie.
-Áno. -Ako zvyčajne.
Dobre.
Hej!
Vyzerá to, že máme prašný deň.
A v toto snežné ráno nám Boh dal latté.
Áno.
Môžeš opísať ten deň, ako len vieš?
Dobre.
Hovorili sme si, že to bude oddychový deň.
Latté, Andrew.
Ale cítili sme, že chceme niečo urobiť.
Grazie, grazie.
Skvelá vec na snežné ráno. Aj na pekné ráno.
A…
pozreli sme sa hore a videli,
že sa spustila lavína.
A vtedy ti najstaršia časť mozgu
vraví, čo robiť, aby si prežil.
A David a Alex išli jedným smerom a ja som išiel iným.
Zachytil ma sneh.
Pomyslel som si: „Dnes zomriem.
„Smrť už prichádza.“
Tu.
Conrad, možno by si nám mohol povedať
o tvojich ranách na hlave.
Skoro hotovo.
-Hej. -Unikol som lavíne.
Ale dvom sa to nepodarilo.
-David Bridges a Alex Lowe. -To sú oni?
Existuje šanca jeden k triliónu, že sa im podarilo
vyliezť z trhliny. Nikdy nevieš.
Hej.
A…
bez výstražného svetla
môžete dúfať, že nájdete rukavicu alebo trčiacu nohu.
Hej.
Neviem.
Tamtie kopy, čo sú tam,
k nim bežali?
Tam boli, hej.
Boli tam, kde sú tie kopy.
Počujete to?
Vidíte, ako sa spúšťa?
-Viac výkyvov. -Božemôj.
Čo tu hore robíme? Je to hlúposť.
Všade sa to tu spúšťa.
Len dúfam, že to bolo pre nich rýchle.
Keďže poznám Alexa, vždy čakáte,
že vystrčí ruku alebo niečo.
Je to desivé…
myslieť na priateľov, ako sú tam niekde pochovaní.
Cítite sa bezmocní, po tom, ako sa to stalo.
Stojíte tu a kričíte: „Alex!“
A počuť len úplné desivé ticho.
Tak to je…
Čo je ešte na ďalších?
Viac takýchto vecí.
Ďakujem, že si to natočil.
Mrzí ma to.
Bolo ráno.
Odviezla som ťa so Samom do školy.
Prišla som domov s Isaacom. Asi bol v kočíku.
A zazvonil telefón.
Najskôr bolo zlé spojenie.
myslela som, že je to Alex.
Ozvala som sa: „Alex?“
Ale potom sa spojenie zlepšilo a počula som
Andrewov trasúci sa hlas.
A…
povedal mi, že sa spustila lavína a…
„Mrzí ma to, pochovala Alexa.“
Hovoril som s Jennifer a bolo to…
„Už tu nie sú.“
Pamätám si, ako Conrad stále vravel: „Jennifer, Jennifer“,
lebo vravela…
„Choď tam a nájdi ho.“
Stanica KTVM 42, toto sú Správy o šiestej.
Pátranie po horolezcovi Alexovi Lowovi sa skončilo.
Telo legendárneho horolezca ostáva pochované
pod himalájskou lavínou. 40 ročný obyvateľ Bozemanu
a kameraman David Bridges sa považujú za mŕtvych.
Všetci na expedícii na Šiša Pangmu
cítia obrovskú stratu.
Dvaja úžasní ľudia tu už nie sú.
A z môjho hľadiska, lebo Alex bol blízky priateľ,
prejavujeme sústrasť Jennifer, jeho žene,
a ich trom synom…
Maxovi, Samovi a Issacovi.
Tu Conrad, lúčim sa. Ďakujem.
Vedel si, že sú mŕtvi?
Áno.
Bola v tom istá definitívnosť.
Prvých pár dní som sa držala nádeje,
že je niekde v trhline a vykope sa z nej.
Lebo bol Superman.
Pamätám si, aké bolo hrozné vyjsť na verandu…
a mať to na titulkoch v novinách.
„Alex Lowe je mŕtvy.“
Bolo to o to viac skutočnejšie.
Isaac mal len tri roky.
Pri ňom som viac plakala, lebo som myslela, že to veľmi nevníma.
A keď prišiel za mnou: „Mami, už nemusíš plakať.
„Prestaň plakať. Mami, v pohode.“ Mal tri roky.
To bolo to najťažšie.
Snažila som sa neplakať pred vami a išla sa
vyplakať do sprchy.
Bol som v jeho kancelárii,
než sme ju vypratali, a pozeral som sa navôkol
a myslel si: „Už nikdy neuvidím
„svojho otca.“
A to bolo asi prvýkrát,
keď som nad tým plakal.
Pamätáš si, ako si sa cítil?
Áno. Vystrašený.
Smutný, zmätený.
Pamätám si, ako Sammy povedal:
„Možno nájdeme jeho telo a naklonujeme ho
„a bude späť.“
Kar bol hneď po nehode.
Zvon z jaka z našej poslednej expedície.
Asi o týždeň neskôr.
Nechcela som čakať.
Bol veľmi hrdý na svojich synov.
A veľmi ich ľúbil.
Aj keď zápasil s tým, ako byť otcom a zároveň horolezcom.
Vždy mi vravel, že jeho láska k rodine
je tá najlepšia vec v jeho živote, a ja tomu verím.
Ani si to nepamätám.
Ďakujem.
Asi som to vytlačil.
Zdal som sa byť iný?
Zvykol si sedávať na streche.
Vyliezol si tam, sadol si, plakal a premýšľal.
Ale mal si pocit, že musíš byť chlapom v dome.
-Mám jednu. -Rovno uprostred?
Takže si sa začal starať o mňa
a o svojich bratov.
Myslím, že si stále dúfal, že sa vráti.
Držal si sa tej nádeje.
Tu je ten…
obraz, čo mi Alex namaľoval,
kým bol na Šiša Pangme na moje narodeniny.
Poslal ho zo základného tábora.
Prišiel až po lavíne.
Myslím, že keď som dostal…
od neho list, myslel som si, že ho poslal po tom,
ako údajne zomrel.
To muselo znamenať, že je stále nažive.
Bolo to, akoby som bol zamrznutý
s Alexom.
Lavína, ktorá pochovala
a zrejme zabila jedného z najlepších.
Štyridsaťročného Alexa Lowa.
Celebrita medzi horolezcami,
najväčšia hviezda.
Fotka zachytáva Alexa pri výstupe na horu
so zmrznutým a zraneným horolezcom na chrbte.
V inej dobe to mohol byť Marco Polo.
Je to človek, ktorý sa narodí raz za 100 rokov.
Lowe bol ženatý a otec troch synov.
JEHO PRIATELIA SÚ PREČ
JEHO ŽIVOT JE TELENOVELA A KARIÉRA PREKVITÁ
VYSOKÁ DAŇ BYŤ CONRADOM ANKEROM
Mal som to byť ja.
POSLEDNÝ, ČO OSTAL
Pocit viny preživšieho je bremeno.
Najhoršie je, že máš veľa…
veľmi…
nezdravých myšlienok…
-Myslím, že… -Akých?
Chceš si zobrať život a to…
Vidíš seba ako…
menejcenného oproti tým…
tým…
tomu človeku, ktorý zomrel.
Bol som veľmi smutný preto, čo by pre vás ešte urobil
ako otec, ale to už nebolo možné.
Čo by som mohol urobiť pre Alexa?
Ako by som sa o neho mohol postarať?
Zbalil som sa…
do mojej Toyoty…
a išiel do Montany na Vianoce.
A bol som s vami na Vianoce.
Pamätám si, ako Conrad prišiel.
Pozrela som na neho a ledva to zvládal.
Od chvíle, keď som ho uvidela a objala,
hovoril: „Idem s vami do Disneylandu.
„Alex to chcel urobiť a chcem tam byť s vami.“
To bolo super!
Poriadne ťa točilo.
Byť s ním mi dávalo pocit, že som blízko Alexovi.
Bol to pocit ako pri starej, pohodlnej topánke.
Ako si na to pamätáš?
Pamätám si, že to bolo…
upokojujúce mať ho tam, akoby si mal opäť dvoch rodičov.
Sam prišiel za mnou a povedal:
„Budeš náš ocko?
„Bolo by to skvelé.“ A Jenni bola úplne…
To bolo…
S Jenni sme asi…
o tom rozmýšľali, ale…
nikto z nás o tom nehovoril…
v tej chvíli.
Nikdy nevieš, čo čaká za rohom.
Kedy si začal mamu považovať za viac ako len kamošku?
Hej.
Pamätáš si, keď si prvýkrát o ňom premýšľala v romantickom zmysle?
Áno.
Keď nás chodil navštevovať,
vedela som, že sme obaja začali niečo cítiť.
Ale nikdy sme o tom nehovorili.
Bol si prekvapený?
Nie…
Asi sme obaja vedeli, čo sa deje.
Nechali sme sa unášať.
Napätie rástlo a…
nechali sme sa ním pohltiť.
Tri mesiace po lavíne
začala naša láska kvitnúť.
Neverili ste tomu, však? Hnev, smútok, všetko?
Je to všetko, čo každý vždy cíti.
Keď stratíte toho, koho milujete.
Šok, hrôza.
Nechcete tomu veriť.
Je nepísané pravidlo…
že ak niekto
ostatných prežije, budete vždy na pomoci.
A vy ste neváhali zdvihnúť telefón
a povedať: „Conrad, potrebujem pomoc.“
Už veľakrát som ho zdvihla.
Vždy tu bol pre mňa.
Toto je list od Alexa, keď liezol. „Milá Jenni,
„malé alpské nezábudky kvitnú každý deň.
„Vedela by si vymyslieť nejaký obraz,
„ktorý by spojil tieto kvety
„a našu spoločnú lásku?
-„S nekonečnou láskou, Alex.“ -Viem.
Stále tú lásku cítim.
Myslel si…
na vážnosť tej situácie?
Bola to láska. Boli sme zaľúbení.
Akože…
nevytiahneš tabuľku a nepozeráš na rovnováhu
a klady a zápory. Boli sme zaľúbení.
Raz som vás nachytal sa bozkávať.
Pamätám si to.
Najskôr si sa hneval: „Mama, ako môžeš ľúbiť niekoho iného?“
Neprijal si Conrada ako tvoji bratia.
„Čo to znamená? Čo ak sa vráti oco?“
Bol si neústupčivý v tom, že nie je mŕtvy.
Ale sčasti, Max, to bolo potvrdenie mojej lásky k Alexovi.
Nedovolím, aby bolestivý záver mnohých rokov s ním znamenal,
že si už neotvorím srdce pre iného.
Stojí to za to.
Prečo?
-Prečo stojí za to milovať? -Mám na mysli…
Neviem si predstaviť…
po niečom takom zdrvujúcom…
vystrábiť sa z toho tak rýchlo, ako si to urobila ty.
Mala som tri deti
a mala som pocit, že život ide prirýchlo.
Musela som sa rozhodnúť
a niečo urobiť, muselo sa to stať.
Nemáš čas vyčkávať.
Nebol čas nad tým príliš premýšľať.
Len som konala.
Povedala som mu: „Nielen ja,
„títo traja chlapci si ťa zamilujú tiež.“
A on: „Idem do toho.“
A presťahoval sa do Bozemanu rok po Alexovej smrti.
Aké to bolo žiť v domácnosti,
kde predtým žil Alex?
Nuž…
bolo to v pohode, nebolo to nútené, bol to…
prirodzený…
vývoj.
V mojej pamäti je to ako neprerušený prechod.
A potom bolo krátke obdobie,
keď som prijal Conrada ako otca…
ale…
mám pocit, že sme tým prešli rýchlo.
Prečo myslíš, že sme ho prijali tak rýchlo?
V mojej pamäti je to ako
vypnutie jedného svetla a zapnutie druhého.
-Vieš, čo myslím? -Hej.
Ani neviem, je čudné na to myslieť.
Pomyslela si niekedy na to, čo by si myslel Alex?
Áno.
Veľakrát. Často sa mi o Alexovi snívalo,
že sa vrátil.
Že prišiel domov a ja na to:
„Čo to má byť? Je tu Conrad.“
Aj Conrad mal takéto sny.
Hej.
Chcem nakrúcať.
-Naozaj? -Áno.
Kde sme?
-V Taliansku. -A čo robíme?
-Máme svadbu. -Koho svadbu?
-Tvoju a maminu. -Páni.
Nemyslím na ňu ako iba moju a Conradovu svadbu,
ale ako našu svadbu…
aj s vami, chalanmi.
Zišli sme sa tu pri radostnej príležitosti, aby sme boli svedkami oslavy
a spojenia dvoch životov, Jennifer Lowovej a Conrada Ankera.
Čo na to povedali ohovárači?
Boli ľudia, ktorí boli odporní a povedali hrozné veci.
Na tomto mieste, ktoré si Jenni a Conrad
vybrali ako svoje obradné miesto…
„Bolo to príliš skoro a zavčasu a…
„nevydrží im to.“
Conrad…
prišiel si do môjho života v čase, kedy som zúfalo potrebovala vedieť,
že môžem opäť ľúbiť.
„Je to len flirt, prečo spôsobuje bolesť
„jej a deťom, lebo ich aj tak opustí.“
Dnes si ťa beriem…
budem tvoj manžel…
aj otec tvojich synov, otec Alexových skvelých synov…
a prijímam tvoje priateľstvo a tvoju večnú lásku.
„Mali pomer predtým, ako Alex zomrel?“
To boli tie hnusné reči, ale…
je to jedno.
Z moci vašej vlastnej lásky vás prehlasujem za manželov.
Bol to skvelý pocit.
Lepší ako skvelý, skôr ako zázrak.
Úsmev!
-Úsmev! -Pozri na tie výrazy v tvári.
Pozreli sme sa na oceán…
a začali nový život.
Dobrá práca, Sam.
Alex vybudoval základy a my sme to išli postaviť.
Opatrne, chalani.
Jenni!
Ako vyzerá priehrada, Max?
Je to najlepšie blato, aké si skúsil?
Vyspali ste sa dobre?
V istom ohľade je to rozprávkový koniec.
Také konce majú ľudia radi.
Také konce mám ja rada.
Aj keď sa mi páči myšlienka vyliezť na draka
a odletieť preč.
Takže, urobím jeden jablkový a dva tekvicové koláče.
-Takže… -Môžeme urobiť kuchársku šou
z tejto pásky.
-Môžeš mi držať vlasy, zlato. -Áno, máš ich rozpustené.
Zabudla som na to.
-Nahni hlavu dozadu. -Dobre.
Dobre, mám to.
Najskôr si myslel:
„Skončil som s veľkými horami, už sa tam nevrátim.
„Nestojí to za to.“
„Tá bolesť, ktorú spôsobili tebe a tvojej rodine.“
Takže mal takú chvíľku.
Ale, samozrejme…
po istom čase ho hory opäť volali.
To živí jeho dušu.
Rozumiem tomu.
Paráda, človeče.
Ako si sa cítil, keď Conrad pokračoval v lezení?
Že je to podobné ako pri Alexovi.
Nevedel sa vzdať svojej vášne, toho, čo miloval.
Bál si sa, že aj on môže zomrieť?
Určite.
Občas som premýšľal, aké by to bolo,
keby aj on zomrel na expedícii…
Nie je príjemné na to myslieť.
Pamätáš si, keď nás adoptoval?
Áno.
Isaac a ja sme si zmenili mená, mama tiež.
Ale ty si si nechal priezvisko Lowe.
Neviem prečo, proste sa to stalo.
Hej.
Ani ja neviem, prečo som to urobil.
DEŇ OTCOV 18. JÚNA 2017
Obrátime ich na druhú stranu?
-Áno. -Sú najšťavnatejšie?
Voláš Alexa alebo Conrada „oco“?
Conrada volám oco.
Keď hovorím o Alexovi, volám ho Alex.
Conrad je jediný otec, ktorého som poznal.
-Pozri na Sammyho. -Hej.
Sammy žil s tým klobúkom asi štyri roky.
Nikdy si ho nezložil. Pozri na ten odkaz.
„Ľúbim ťa, si výnimočný, lebo nás všetkých ľúbiš.
„S láskou, Sam.“
Conrad je v podstate náš otec.
Toto je skvelé.
Možno menej pre teba, keďže si poznal Alexa
o štyri roky dlhšie.
Tu je Max.
Myslíš, že Conrad si bol vedomý toho prirovnania?
Áno.
Viem, že si je vedomý. Veľa sme sa o tom bavili.
„Milý Conrad, som vďačná, že si sa rozhodol
„byť otcom našim chlapcom.“
„Všetky naše spoločné spomienky
„tvoria kostru našej rodiny a lásky, o ktorú sa delíme.
„Ďakujem a šťastný Deň otcov, s láskou, Jenni.“
Si najlepšia.
Ide o to, žiť v jeho dome, zobrať si jeho vdovu, vychovať jeho deti.
Ľudia prídu ku mne a oslovia ma Alex.
Ja, čo žijem v jeho tieni a…
proste…
žiť v jeho tieni a robiť to najlepšie, ako viem.
Si môj syn.
Nemám inú rodinu. Toto je moja rodina.
Alex zomrel.
Už tu nie je a viem to, lebo som si tým prešiel.
Stali sme sa rodinou…
pre tú definitívnosť.
A Alex sa už nevráti.
TIBETSKÉ HIMALÁJE APRÍL 2016
V roku 2016 som bol na južnej stene Šiša Pangmy.
Bol krásny deň, modré nebo.
V diaľke vidíte sedem 6000 metrových vrcholov,
ktoré sú v zástupe.
A vidíte všetky farby…
HOROLEZEC
…prírodné farby. Všetko je biele,
čierne, hnedé, farby skál.
A sú tam akési farebné bodky…
ktoré vytŕčajú zo snehu.
Skrátka veci, ktoré, ak ste často v tomto prostredí,
upútajú…
vašu pozornosť, lebo tam nepatria.
S Conradom sme práve oslávili výročie.
A…
Conradovi zavolal David Goettler.
A videla som mu na tvári, že to je niečo vážne.
Keď dovolal, povedal mi:
„David Goettler našiel ich telá. Musia to byť oni.“
Šestnásť rokov po tom, čo ich pochovala lavína,
sa telá horolezca Alexa Lowa a kameramana Davida Bridgesa
našli na hore v Tibete.
Čo ti v tej chvíli prebehlo mysľou?
Ako keby znovu ožil. Ukázal sa.
Hej.
Pocit úzkosti…
„Aké to bude vidieť ho…
„po 17 rokoch?“
Boli sme obklopení úžasnými výhľadmi.
Ale sú poškvrnené…
dôvodom, prečo si tam.
Trochu som Tibet nenávidela.
Ale keď som ho videla zblízka…
videla som, prečo to tam Alex miloval.
Už som sa…
na tú horu nehnevala.
ZÁKLADNÝ TÁBOR ŠIŠA PANGMA TIBET
Neznesiem ísť tam hore.
Pamätáš si, ako si zišiel na niektorú stranu?
Alebo si ostal na vyššom teréne?
Ak zídeme…
Bol som z toho celého hotový.
ALEX LOWE OTEC, BRAT
Tá váha pocitu viny preživšieho…
to pochybovanie o sebe.
Prečo niekto iný a nie ty?
Všetky tie otázky sa mi vrátili.
Ako ďaleko k nim?
-Cez päť kilometrov. -Mali by sme ísť.
Niečo nie je…
To je na druhej strane hory.
Áno.
Musíme si pohnúť.
Zaostal som, lebo…
nevedel som, či tam zvládnem ísť…
a vidieť ho.
Schádzali dole s nosidlami.
Videl si ich prichádzať.
Áno.
-Hej, Max. -Čau.
Poďme, opatrne.
Vedieť, že je v tom vreci po toľkých rokoch.
Ani po 17 rokoch sa ich telá nerozložili.
Jeho vesta sa roztrhla.
Pozri na stopy na hrudi.
hlavu mal takto dole.
Vedela som z lekcií o lavínach,
že to je lavínová pozícia. A tak som si uvedomila,
že bol nažive, pochovaný pod lavínou
a udusil sa.
Asi to nebolo okamžité.
Trvalo to pár minút.
Svoju svadobnú obrúčku mal pritisnutú na srdci.
Vystrela som mu ruku.
A stiahla som mu obrúčku z prsta.
Tú istú, ktorú som mu dala pred rokmi na prst.
To bola tá najťažšia vec.
Chcela som si tú obrúčku nechať.
Tak som si ju dala do ruky a svoju ruku vložila do jeho.
Jeho prsty oblapili moje.
Ale za 17 rokov sa jeho ruka zmenšila…
na rovnakú veľkosť ako moja.
Ale bola to…
jeho ruka a mohla som ju stisnúť…
vo svojej ako kedysi a rozlúčiť sa s ním.
Nikdy ti nenapadne, že budeš musieť vidieť…
telo svojho hrdinu…
v takom stave.
Myšlienka o oslavovanom Supermanovi sa nejako rozpadla.
Je to len človek.
Tipujem, že tam nič nie je.
Neviem, má to pamäťovú kartu.
Skúsil si ju očistiť?
Hej.
Na všetko si písal meno a adresu.
-Hej. -Aj Conrad to robí.
Keď cestuješ,
musíš sa uistiť, že sa ti to vráti.
Hej.
Chvíľka pravdy.
-Funguje. -Páni.
Načítalo ju.
Max.
Narodeninový pozdrav. Pamätám si, ako ho robil.
To bola posledná vec.
Nie je tu pekne?
„Dobré ráno, Max.
„Raňajkujem v čajovni šerpov,
„ale myslím na teba, ako doma vstávaš.
„A možno si dávaš s mamou lievance alebo vafle.
„Je tu veľa chalanov v tvojom veku, tu v dedine
s názvom Namche Bazaar.“
„Chodia sa sánkovať na plastových boxoch.
„Po raňajkách pôjdem na túru smerom k Everestu.“
„Čo budeš robiť ty?
„Chýbaš mi.
„Ľúbim ťa. Budem šťastný, keď prídem
„a budem s tebou. Zabav sa dnes.
-„S láskou, oco.“ -Tu je list z roku 1993.
„Včera v noci bol spln Mesiaca taký krásny,
že„ som myslel na to, ako veľmi ťa ľúbim,
„keď som na neho pozeral.
„Dúfam, že ho vidíš, aby si vedela, ako ťa ľúbim.“
Zvykol spievať takú pieseň pamätáš si?
-Áno. -Zaspievaš ju?
Vidím Mesiac a Mesiac vidí mňa Mesiac vidí, koho chcem vidieť ja
Najšialenejšia vec na tom je
mať toto všetko.
To Conrad chcel uchovať každý kúsok Alexových vecí.
Conrad sa ho naozaj držal
viac ako ja, celé tie roky.
Tento je od Conrada.
Pozrime sa.
„Milá Jenni, dúfam, že ťa tento list zastihne v dobrej nálade.
„Neprejde chvíľa,
„keď na vás štyroch nemyslím.
„Občas je to náročné.
„Zaspávam s plačom a zobúdzam sa škrípajúc zubami
„s temnými myšlienkami.
„Silu mi dáva to, že ste tam vy.
„Tebe a chalanom chcem pomáhať a starať sa o vás.
„Byť tam pre chalanov, keď dospejú…
„a stanú sa z nich chlapi, v to dúfam.“
Toto bolo…
Bolo to mesiac po Alexovej smrti.
A urobil to.
Pomáha mi to porozumieť.
A chcem mu ukázať,
ako ho ľúbime tiež.
Aj teba, mami.
Táto ruka, takto.
Tvoje ruky sú ako jeho, dlhé.
Dúfam, že vám to pomôže prijať,
že môžete niekoho stratiť…
a aj tak milovať niekoho iného.
Alex má šťastie…
že jeho najlepší priateľ…
Vybuduj tú silu.
…ktorý ho mal rád…
sa do mňa zaľúbil…
a do vás tiež.
Pekne, Sam.
Má naozaj šťastie.
S Conradom sme mali poriadne dobrodružný život.
To je výnimočné.
Mám pocit,
že vždy bol…
medzi nami akýsi múr.
Nemohol som sa s tebou baviť o niektorých veciach,
lebo bolo desivé ich spomenúť.
Veci o našej rodine, Alexovi.
Neprejde deň, aby sme nemysleli na Alexa
a nespomínali, kým bol a aké to je…
-a on… -Je to trochu ťažké?
Niekedy je to…
je to… Áno.
Byť s ním porovnávaný a žiť v jeho tieni,
je to ťarcha. Bol to skvelý človek, ale nebol dokonalý.
Ale častokrát ľudia, ktorí zomrú, sú prehnane chválení
a sú z nich hrdinovia na piedestáli.
Ale vždy…
Želáš si preto niekedy, že si mal takto zomrieť?
Áno, a preto… je to…
ten medveď, ktorého držím v jaskyni, a vlka držím pred dverami.
Ale…
Ľudia ťa vidia ako hrdinu za to, čo si urobil pre našu rodinu.
Ako si to podľa teba zvládol?
Mňa sa netreba pýtať, lebo som na seba tvrdý.
Takže…
Hej.
Mohol som lepšie urobiť iné veci, ale…
Alexov tieň visí nad nami všetkými.
Ale pre nás si…
si náš otec.
Vychoval si nás tak dobre, ako sa len dá.
Všetci ťa za to ľúbime.
-Ľúbim ťa, oci. -Ľúbim ťa, Max.
VRCHOL ALEXA LOWA BOZEMAN, MONTANA
Takže, chalani…
nie je to tak úplne popol, ale sú to časti jeho kostí.
Nech si každý zoberie za hrsť.
-Mal si dobrý deň, kamoš? -Áno.
Až z Tibetu…
-sme ťa doniesli domov. -Tu máš, Sam.
Čo je najzábavnejšie na lyžovaní?
-Ísť dole. -Paráda.
A budeme ho niesť…
až do našich hrobov.
Lebo je súčasťou nás všetkých.
-Môj človek! -Conrad!
Rád ťa vidím, chlape.
Ľúbime ťa, Alex Lowe.
NA PAMIATKU ALEXA LOWA A DAVIDA BRIDGESA A VŠETKÝCH, KTORÍ PADLI HORÁM ZA OBEŤ
V ROKU 2019 SA DOKONČILA
STAVBA HOROLEZECKEJ ŠKOLY KHUMBU V NEPÁLE
S POMOCOU JENNIFER, CONRADA A NADÁCIE ALEXA LOWA.
Je to úžasné.
ZA 17 ROKOV PROGRAM NAUČIL
A BUDE UČIŤ POSTUPY BEZPEČNÉHO LEZENIA
ŠERPOV Z NEPÁLU, KTORÝCH ALEX MILOVAL.
Ďakujem všetkým prítomným,
ktorí pomohli postaviť toto výnimočné zariadenie,
aby boli ľudia, ktorí lezú v týchto horách, v bezpečí.
Postavili sme náš sen.
Preklad titulkov: Michal Mojžiš