Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫שחרר אותי!‬
‫אל תזוזי.‬
‫איפה הבגדים שלי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫מי אתה?‬
‫מי את, לעזאזל?‬
‫אל תזוזי. את מכאיבה לי.‬
‫אל תזוזי.‬
‫שחרר אותי.‬
‫אני חושב…‬
‫שאנחנו מחוברים זו לזה.‬ ‫-מה?‬
‫אל תזוזי!‬
‫אל תיגע בי!‬ ‫-די לצעוק!‬
‫בבקשה.‬
‫זה כואב לי בראש.‬
‫מי אתה?‬
‫בואי נתיישב קצת.‬
‫נברר למה אנחנו לא מצליחים להתנתק.‬
‫מה זה?‬
‫דבק רפואי?‬
‫מה?‬
‫אני חושב שאנחנו…‬
‫מחוברים זו לזה.‬
‫מחוברים זו לזה?‬
‫איך?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫בדבק?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫הצילו!‬ ‫-עלינו להיות רגועים.‬
‫הצילו!‬ ‫-תירגעי.‬
‫אל תזוזי.‬
‫אל תזוזי, לעזאזל!‬
‫אל תזוזי!‬
‫למה עשית לי את זה?‬
‫לא עשיתי כלום.‬ ‫-מי אתה?‬
‫מי את, לעזאזל?‬
‫אם לא תירגעי…‬
‫המצב רק יחמיר.‬
‫בסדר?‬
‫אנחנו חייבים להתנתק.‬
‫אני לא חושב שזה אפשרי.‬
‫למה לא?‬
‫עצרי.‬
‫תפסיקי!‬
‫תפסיקי.‬
‫איך הגעתי לכאן?‬
‫איפה אנחנו?‬
‫ננסה שוב. הקשיבי לי.‬
‫ננסה שוב, בסדר?‬
‫הראש שלי.‬
‫אני מת מצמא.‬
‫גם אני.‬
‫מה הדבר האחרון שאת זוכרת?‬
‫יצאתי מביתי.‬
‫קבעתי להיפגש עם בעלי.‬
‫ואתה?‬
‫היה לי דייט.‬
‫כנראה שסיממו אותנו.‬
‫איך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫רוהיפנול…‬
‫סקופולאמין. "סקופ".‬ ‫-סקופ?‬
‫הכנעה כימית.‬
‫זה משתלט על כוח הרצון והופך אותך לזומבי.‬ ‫את בטוחה שאינך זוכרת דבר?‬
‫איך אתה יודע את כל זה?‬
‫באיזה עולם את חיה?‬
‫בסמים האלו משתמשים…‬
‫מי?‬
‫אנסים.‬
‫תירגעי.‬
‫אז גם אנסת אותי?‬ ‫-לא עשיתי לך כלום!‬
‫עזוב אותי!‬
‫זה סימן של מזרק.‬
‫טשטשת אותי.‬
‫תעזבי.‬ ‫-תניח לי.‬
‫תפרו אותנו.‬
‫למה לא אמרת משהו?‬ ‫-כדי להימנע מזה.‬
‫תירגעי.‬
‫תירגעי, זה בוודאי עור לעור.‬
‫רק?‬
‫כן, נחתוך את החוט ובקושי תישאר צלקת.‬
‫למה עשו לנו את זה?‬
‫הם רצו כופר?‬
‫ממני לא יקבלו הרבה.‬
‫קר לי.‬
‫אל תיגע בי.‬
‫אני רק מנסה לחמם אותך.‬
‫שני הציורים האלו זהים.‬
‫הם כאילו מביטים בנו.‬ ‫-איפה אנחנו, לעזאזל?‬
‫ייתכן שזה חדר במלון.‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫מה אנחנו יודעים?‬
‫מישהו סימם אותנו.‬
‫בשלב מסוים.‬
‫והמשיכו לסמם אותנו…‬
‫כשעשו לנו את זה.‬
‫ואז הביאו אותנו לכאן.‬
‫או שתפרו אותנו כאן.‬
‫תירגעי. תנשמי.‬
‫תנשמי.‬ ‫-תניח לי.‬
‫אני רק מנסה להרגיע אותך. תירגעי.‬
‫שיהיה ברור…‬
‫עד שלא יוכח אחרת, אתה החשוד העיקרי שלי.‬ ‫-אבל…‬
‫זה לא הוגן, לא?‬ ‫-לא הוגן שזה קורה לי.‬
‫זה קורה לשנינו.‬
‫מאין לי לדעת שאתה לא המופרע‬ ‫שתכנן את כל זה?‬
‫אני לא צריך לסמם נשים‬ ‫כדי להכניס אותן למיטה.‬
‫אין לדעת אם עכשיו יום או לילה.‬
‫הם לקחו מאיתנו הכול.‬
‫בגדים…‬
‫שעונים, טלפונים.‬
‫לפחות השאירו לך את העגילים.‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬
‫מה?‬ ‫-הם לא שלי.‬
‫של מי הם?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫גועל נפש. אלוהים.‬
‫באמת נדפקנו.‬
‫לעזאזל, זה מגעיל.‬
‫יש טלפון על השולחן.‬
‫נוכל להזעיק עזרה.‬
‫זה לא יעבוד.‬ ‫-למה לא?‬
‫חוטפים לא משאירים טלפונים.‬
‫תראי…‬
‫האם ייתכן שבן־זוג עשה את זה?‬
‫מישהו שכועס?‬
‫אני נשואה.‬
‫זו הכוונה שלי.‬
‫תניח לי.‬ ‫-אם תרצי, אני אלך.‬
‫אין לי מצב רוח.‬ ‫-אני צוחק כדי שלא לבכות.‬
‫חייב להיות הסבר.‬
‫בוא נחשוב.‬
‫למה שיעשו לנו דבר כזה?‬
‫יש בינינו קשר?‬
‫איפה אתה גר?‬ ‫-קרוב לאזור התעשייה.‬
‫יש לי תחושה שזה לא האזור שלך.‬
‫אני גרה באוגוסטה פארק.‬ ‫-כך חשבתי.‬
‫יש לך אחים?‬ ‫-לא.‬
‫אני בת יחידה. ואת?‬
‫אני יתום.‬ ‫-צר לי לשמוע.‬
‫איפה אתה עובד?‬
‫בנמל.‬
‫אני עובדת בחנות בגדים.‬
‫יותר נכון, עבדתי.‬
‫בן כמה אתה?‬
‫שלושים ושמונה.‬
‫ואת?‬
‫שלושים ושלוש.‬
‫למדתי בבי"ס ממלכתי. בטח למדת בבי"ס פרטי.‬
‫אין בינינו דבר משותף.‬
‫שלט רחוק.‬
‫יש מצלמות.‬
‫מצלמים אותנו.‬
‫איפה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אנחנו חייבים להתנתק.‬
‫אבל אני לא יודע איך.‬
‫שמעתי דלת נטרקת.‬
‫איפה אנחנו, לעזאזל?‬
‫כלבים.‬
‫ליד מכלאת כלבים?‬
‫הטלפון.‬
‫אנחנו חייבים לקום ולהזעיק עזרה.‬
‫זה לא יועיל.‬ ‫-אנחנו חייבים לנסות.‬
‫טוב. נתרומם.‬
‫זה יכאב.‬
‫מה את עושה? לא ככה.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫קודם כל…‬
‫ננסה להגיע לקצה המיטה.‬
‫תעשי מה שאגיד.‬
‫אני אסתובב עלייך, טוב?‬
‫עכשיו נתרומם קצת.‬
‫קדימה.‬
‫איך נצליח לעמוד?‬
‫שמי דויד, אגב.‬
‫שרה.‬
‫כשאומר "עכשיו", נעמוד.‬ ‫-טוב.‬
‫אחת שתיים… עכשיו.‬
‫תחזיק חזק!‬
‫אמרתי לך להחזיק חזק, לעזאזל!‬ ‫-אין לי מספיק כוח, אידיוט!‬
‫אל תעליבי אותי.‬ ‫-או מה? תכה אותי?‬
‫אני מצטער. כואב לי.‬
‫אנחנו לא יכולים ללכת.‬
‫טוב, בואי…‬
‫ננסה שוב. בסדר?‬
‫אחזיק אותך מהמותניים.‬ ‫-טוב.‬
‫קדימה.‬
‫אחת.‬ ‫-אחת.‬
‫שתיים… שלוש!‬
‫אל תסתכל עליי כך.‬
‫בשלוש תצעדי לעבר השולחן.‬
‫קדימה. אחת, שתיים, לצעוד.‬
‫אין צליל חיוג.‬
‫אל תשתה את זה!‬
‫אני מת מצמא.‬
‫אתה ידעת, נכון?‬
‫בואי.‬
‫בואי. אני רוצה לדעת איפה אנחנו.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫הצילו!‬
‫הצילו! יש שם מישהו?‬
‫אנו זקוקים לעזרה!‬ ‫-תירגעי.‬
‫הצילו! תעזוב אותי!‬ ‫-תירגעי.‬
‫אני תפורה לאדם זר.‬
‫אין לי מושג איפה אני וככל הנראה נאנסתי.‬
‫לא בגללי, נשבע.‬ ‫-איך אתה יודע?‬
‫אנחנו לא זוכרים כלום.‬ ‫-אני לא אנס, לעזאזל.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני לא יכולה יותר.‬
‫אם נרצה לצאת מכאן,‬ ‫אנחנו חייבים להישאר רגועים. הבנת?‬
‫תירגעי.‬
‫ועכשיו, בנוסף…‬
‫מה?‬
‫גם אני, אני ממש…‬
‫גם אני צריך…‬
‫מה נעשה?‬ ‫-בטח יש כאן שירותים.‬
‫בואי.‬
‫רגע, מה אם יש שם מישהו?‬
‫אנחנו נגלה בקרוב.‬
‫לעזאזל.‬
‫לא הושפלתי כך במשך כל חיי.‬
‫הלוואי שיכולתי לומר את זה.‬
‫אני כל כך מתביישת.‬
‫עצום את עיניך.‬
‫נתכופף ביחד.‬
‫סיימתי.‬
‫אנחנו יכולים לקום.‬
‫אחת, שתיים… לקום.‬
‫עכשיו, אני לא יודע איך…‬
‫לשבת?‬
‫כן.‬
‫לשבת. בסדר.‬
‫רגע. אסגור את הרגליים.‬
‫אחת.‬ ‫-שתיים.‬
‫שתיים. להתכופף.‬
‫רגע, שנייה.‬
‫אנחנו נעבור את זה, את שומעת?‬
‫אני לא כל כך בטוחה.‬
‫חשבי על האנשים שמחכים לך.‬
‫אף אחד.‬
‫איפה בעלך?‬
‫נכון, בעלי.‬
‫סיימתי.‬
‫בואי.‬
‫נתרומם.‬
‫ואתה? מחכים לך בחוץ?‬
‫גולדי.‬
‫הכלב שלי.‬
‫מה יש?‬
‫הוא נשאר לבד היום, הוא בוודאי פוחד.‬
‫כן.‬
‫הוא מארח לי חברה.‬
‫כלבים נחמדים מאנשים.‬
‫הם דואגים לך, הם לא שופטים.‬
‫הם לא אנוכיים.‬
‫שים את זה.‬
‫בבקשה.‬
‫אני פוחדת מהחושך.‬
‫תירגעי.‬
‫גם אני.‬
‫אני חושבת שיש כאן מישהו.‬
‫מי?‬
‫איפה? איך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הכדורים האלו.‬
‫הם לא היו שם.‬ ‫-הם היו שם, לא שמנו לב.‬
‫הם לא היו שם.‬
‫מישהו נכנס לכאן?‬ ‫-כן.‬
‫זהירות, מה אתה עושה?‬
‫מישהו היה פה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה?‬
‫מנוולים!‬ ‫-מה קרה?‬
‫זה כואב?‬
‫לא.‬
‫כואב לי הראש.‬
‫זה משכך כאבים.‬
‫קחי.‬
‫מושלם.‬
‫מה איתך?‬
‫מוזר שאתה לא רוצה, גם לך כואב הראש.‬
‫יש לי אולקוס.‬
‫כמה נוח.‬ ‫-את עדיין חושבת שאני אחראי לכל זה?‬
‫טוב, מה כבר יכול להיות?‬
‫אני צריכה לשכב…‬
‫הראש שלי מסתובב.‬
‫נחזור למיטה.‬ ‫-טוב.‬
‫לך לאט, בבקשה.‬
‫הטלפון.‬ ‫-זהירות.‬
‫שום דבר.‬
‫תתכופפי.‬
‫תני לי את העגילים.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני טוב בתיקונים.‬
‫תנ"ך.‬
‫יש כאן פסקה מסומנת.‬
‫"וגר זאב עם כבש,‬
‫ונמר עם גדי ירבץ.‬
‫ועגל וכפיר ומריא יחדיו…‬
‫ונער קטן נוהג בם".‬
‫מה זה אומר?‬
‫אין לי מושג.‬
‫עוד תנ"ך.‬
‫יופי, אנחנו צריכים כמה שיותר עזרה‬ ‫כדי לצאת מכאן.‬
‫הם זהים.‬
‫תראי, משהו נפל מבין הדפים.‬
‫"ריטה".‬
‫מי זו ריטה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫יש תמונה שלי כמעט באותו מקום.‬ ‫למדתי שם צרפתית במשך שנה.‬
‫הייתי שם רק פעם אחת עם חברה, לפני שנים.‬
‫לעולם לא אשכח את הטיסה, זה היה סיוט.‬
‫זה היה כמו רכבת הרים.‬
‫היא מוכרת לך?‬
‫לא.‬
‫בואי איתי אל התמונות.‬
‫בואי נעמוד.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬ ‫-מה?‬
‫קומי.‬
‫בואי איתי.‬ ‫-בזהירות.‬
‫מה זה?‬
‫בטח יש עוד.‬
‫איך ידעת?‬
‫הם בוודאי צופים בנו.‬ ‫-במה בדיוק אתה עוסק?‬
‫יש צליל חיוג.‬
‫נתקשר למשטרה.‬
‫למשטרה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא רוצה להתקשר למשטרה?‬
‫זה תקוע.‬
‫הרקוויאם של מוצרט.‬
‫היצירה האהובה עליו.‬
‫מה… מה קורה?‬
‫סלח לי.‬
‫זה הוא.‬
‫מריו.‬
‫בעלי.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫הוא אדם ידוע.‬
‫מדעים מדויקים ופילוסופיה.‬
‫הוא חקר את המספר הזה במשך כל חייו.‬
‫מספר שתיים הוא הדת שלו.‬
‫שתיים?‬
‫מה כל כך מרתק בזה?‬
‫זה המספר הראשוני הנמוך ביותר,‬
‫והיחידי מביניהם שהוא מספר זוגי.‬
‫זה הבסיס למערכת הבינארית.‬
‫המספר היחידי שנותן את אותה התוצאה‬ ‫אם מוסיפים אותו לעצמו…‬
‫מכפילים אותו בעצמו‬ ‫או מעלים אותו בחזקה של עצמו.‬
‫זה המספר השני של מוצקין.‬
‫אפלטון, פיתגורס, הם ידעו כמה הוא חשוב.‬ ‫זו הדואליות.‬
‫הבסיס של הסימטריה הדו-צדדית.‬
‫שני הצדדים של המוח.‬
‫יין, יאנג, נקבה, זכר.‬
‫הגוף, הנשמה.‬ ‫-לא חשבתי שאת אינטלקטואלית.‬
‫אני לא.‬
‫אבל חייתי שנים רבות עם מריו.‬
‫למה שמישהו כמוהו יעשה דבר כזה?‬
‫הוא משוכנע שאני מנהלת רומן.‬
‫לעתים הוא אכזרי.‬
‫אבל לעשות לי את זה… זה מטורף.‬
‫את אומרת שהוא מקנא.‬
‫והוא שם אותך במיטה כשאת תפורה לגבר?‬
‫שני ספרי תנ"ך זהים.‬
‫שתי תמונות זהות.‬
‫היצירה האהובה עליו,‬ ‫כשמחייגים "שתיים" בטלפון.‬
‫לפני שבועיים…‬
‫הוא עזב את הבית, כי…‬
‫הוא אמר שהוא משוכנע שיש לי מאהב.‬
‫את בגדת בו?‬
‫אם זה בעלך הקנאי…‬ ‫-לא בגדתי בו.‬
‫בטח.‬
‫קיבלתי ממנו הודעה שהוא רוצה לדבר איתי.‬
‫אבל אני לא זוכרת איפה הוא רצה להיפגש.‬
‫אולי לכן הוא הביא אותך לכאן,‬ ‫זה מה שהוא רוצה.‬
‫וידוי.‬ ‫-מה איתך?‬
‫אם זה נכון, למה הוא הביא אותך?‬ ‫-זה מה שחשבתי.‬
‫מה אתה מסתיר?‬
‫אל תפילי את זה עליי.‬ ‫-הפנים שלך, העור שלך מטופח,‬
‫השיזוף המושלם באמצע החורף…‬
‫ניחוח חזק של בושם "דון חואן" זול.‬
‫אתה ג'יגולו?‬
‫נער ליווי.‬
‫זונה ממין זכר?‬
‫זה לא קשור לפרנסה שלי, טוב?‬
‫זה כן. אמרת קודם.‬
‫הבעל של אחת הקליינטיות שלך‬
‫אולי רוצה לדפוק אותך בגלל שזיינת את אשתו.‬
‫זה לא ככה. הדייטים שלי בטוחים, הכול ידוע.‬ ‫-דייטים?‬
‫כן.‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫את לא מדברת בהיגיון.‬ ‫אם זה נגדי, למה את כאן?‬
‫הוא מסוגל להרוג אותך?‬
‫אני נשבע לך שנצא מכאן.‬
‫בואי.‬
‫בואי נלך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אין מה לעשות.‬
‫זו פלדה משוריינת.‬
‫זה נפתח רק מבחוץ.‬
‫אתה נשמע כמו מומחה.‬
‫עשיתי דברים.‬
‫יופי, אני תקועה עם פושע.‬
‫ברור שנולדת עם כפית של כסף.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫אישה צעירה נשואה לגבר מבוגר,‬
‫דמות אב שמפרנס אותה.‬
‫מחפשת מישהו שידאג ויגן עלייך, נכון?‬
‫לך לעזאזל.‬ ‫-עזרי לי.‬
‫היי, עברתי כמה נישואים כושלים.‬
‫עזרי לי.‬
‫בואי.‬
‫בואי ננסה לפתוח את החלון.‬
‫תרימי!‬
‫איפה אנחנו, לעזאזל?‬
‫את מריחה נוזל ממס?‬ ‫-נכון.‬
‫מפעל צבע. יש אחד ליד בית הקברות.‬
‫אבל זה רחוק מהעיר.‬
‫כלבים.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-את לא רואה?‬
‫לעזאזל.‬
‫איש לא יכול לעזור לנו,‬ ‫אנחנו באמצע שום מקום.‬
‫אם ניפרד, ננסה לצאת דרך החלון.‬
‫אבל ביחד זה בלתי אפשרי.‬
‫חוץ מזה, אנחנו חלשים מאוד.‬
‫בבקשה.‬
‫צריך לחתוך את התפרים.‬
‫קדימה.‬
‫בואי.‬
‫מה אתה מחפש?‬
‫משהו לחתוך איתו.‬
‫זה הדם שלנו?‬
‫לעזאזל, הם שחטו אותנו.‬
‫מנוול.‬
‫עזוב את זה.‬ ‫-צריך לחתוך את התפרים.‬
‫לא.‬ ‫-אין ברירה. חייבים.‬
‫אנחנו חייבים.‬
‫אינך רואה שאתה רועד?‬
‫תעזוב את זה.‬
‫את צודקת. תעשי את זה.‬
‫תעשי את זה.‬
‫את מסוגלת.‬
‫את עושה את זה. טוב מאוד.‬
‫הם תפרו את הבשר שלנו.‬
‫הם הוציאו פיסת עור.‬
‫מנוולים.‬
‫מנוולים מזוינים.‬
‫בן זונה!‬
‫אני נשבע שאהרוג אותך!‬
‫אני אהרוג אותך!‬
‫בן זונה.‬
‫אני…‬
‫אני רוצה לחזור למיטה.‬
‫גם אני.‬
‫בואי.‬
‫רגע.‬
‫"הם מטפחים"‬
‫מה קרה?‬
‫אני מתחיל להיזכר.‬
‫לפני יומיים…‬
‫אדם הציע לי כסף כדי לשכב עם אשתו.‬
‫אצבעותיו משכו את תשומת לבי.‬
‫הוא ליטף את ציפורניו בקצה אצבעותיו.‬
‫אתה מתחיל להיזכר?‬
‫כן.‬ ‫-או ששיקרת לי כל הזמן?‬
‫לא שוב.‬
‫יש לי בעיות.‬
‫לפעמים אני מרגיש מחויבות לעשות…‬
‫דברים מסוימים.‬
‫מה אתה אומר לי?‬
‫אמרת שבעלך מבוגר ממך.‬
‫מה היה שמו של האיש?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫אני…‬
‫חשבתי שהוא רוצה שנעשה שלישייה עם אשתו.‬
‫תאר לי אותו.‬
‫היה חשוך בבר ושתיתי יותר מדי.‬
‫תאר לי אותו.‬
‫בסוף שנות החמישים לחייו.‬
‫שיער לבן וזקן.‬
‫היו לו משקפיים?‬
‫כן. משקפיים גדולים עם מסגרת אצטט.‬
‫זה הוא.‬
‫למיליוני גברים יש שיער לבן וזקן.‬
‫זה בעלי.‬
‫הוא יהרוג אותי.‬
‫אני…‬
‫הייתי צריך רק לשכב עם אשתו,‬ ‫לא חשבתי שהוא כזה דפוק.‬
‫מעולם לא הציעו לי כל כך הרבה כסף.‬
‫שמונת אלפים.‬
‫הון עתק.‬
‫המון כסף.‬
‫לך תזדיין!‬ ‫-שרה…‬
‫שרה.‬
‫תירגעי.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫הוא הבטיח לי שלא תהיה אלימות.‬
‫אני נשבע לך, אני אף פעם…‬
‫את חייבת להאמין לי.‬ ‫-אתה דוחה.‬
‫יש לי הרבה חובות, כרטיס אחד משלם על השני.‬
‫כך הבנק לא מודע לצרות שלך.‬
‫אתה מתחיל ללוות כספים ונכנס לסחרור.‬
‫שרה.‬
‫את חייבת להאמין לי,‬ ‫מעולם לא פגעתי באף אחד.‬
‫הביטי בי.‬
‫שרה, אני לא מסוגל לפגוע בך. הביטי בי.‬
‫אני…‬
‫אני מצטער. באמת.‬
‫אני רק… תירגעי!‬
‫אל תזוזי. עצרי.‬
‫קדימה.‬
‫הסיכוי היחידי שלנו הוא לנהל איתו מו"מ.‬
‫איך?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫נחשוב על משהו.‬
‫בואי.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אם זה מריו, לא תוכל לנהל מו"מ.‬
‫אנחנו חייבים לשמור על קור רוח. בסדר?‬
‫בואי.‬
‫אני אענה.‬
‫אני יודעת איך לדבר איתו.‬
‫באופן תקיף ורגוע‬ ‫ולעולם לא להרים עליו את הקול.‬
‫טוב.‬
‫שלום לשניכם.‬
‫החדר מוצא חן בעיניכם?‬
‫למה אתה עושה לנו את זה?‬
‫תן לנו ללכת, בבקשה.‬
‫תירגע.‬
‫למה אתה עושה לנו את זה?‬
‫חתיכת בן זונה!‬
‫חתיכת מניאק מזדיין!‬
‫זין עליך ועל אימא שלך, מניאק!‬
‫אני מצטער.‬
‫לא הצלחתי לעצור את עצמי.‬
‫זה לא הוא.‬
‫מה?‬
‫זה לא היה בעלי.‬
‫כן. זה האדם שנתן לי את הכסף.‬ ‫-לא.‬
‫קולו היה מעוות, לכן…‬ ‫-לא. אני בטוחה שזה לא הוא.‬
‫אז מי זה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫שרה.‬
‫שרה, תחשבי. יש לך אויבים?‬
‫לא יודעת.‬ ‫-מישהו מהאוניברסיטה?‬
‫סטודנט לשעבר? בעלך נשמע כמו מניאק,‬
‫בוודאי יש לו אויבים רבים.‬ ‫-לא יודעת.‬
‫נסי להיזכר, שרה. חשבי.‬
‫תסתכלי על התמונה.‬
‫השם "ריטה" אומר לך משהו?‬
‫העגילים.‬
‫הם אלו שענדתי.‬
‫מי זו ריטה?‬
‫לא יודעת.‬ ‫-שרה,‬
‫תחשבי, מי זו ריטה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫אולי היא חברה של בעלך, או קרובת משפחה.‬
‫שרה, תחשבי. נסי להיזכר.‬
‫נסי להיזכר. שרה.‬
‫שרה, את בסדר?‬
‫הישארי רגועה.‬
‫בואי. תנשמי.‬
‫תנשמי. תירגעי.‬
‫בואי נירגע, טוב?‬
‫לא נחשוב על כלום.‬
‫ניתן מנוחה למוח.‬
‫תנשמי.‬
‫אני לא אוהב לטוס.‬
‫כשאני במטוס, אני תמיד עוצם עיניים…‬
‫ונושם עמוק.‬
‫סופר עד עשר…‬
‫ונושף.‬
‫אם יש כיסי אוויר,‬ ‫אני חושב מה בא לי לעשות בנחיתה.‬
‫אני כבר יודעת מה אעשה…‬
‫אם נצא מכאן.‬
‫באמת?‬
‫אגיש בקשת גירושין.‬
‫את עדיין חושבת שזה הוא?‬
‫לא יודעת, אבל…‬
‫זה לא היה הקול שלו.‬
‫איך יכולת להתחתן עם גבר כזה?‬
‫כשהתחלתי לצאת עם מריו…‬
‫אבא שלי מת זמן קצר לפני כן.‬
‫הרגשתי בטוחה איתו, כנראה.‬
‫ואז החלה הקנאה.‬
‫הוא הסתגר במשרד שלו במשך כל היום.‬
‫הוא בקושי דיבר איתי.‬
‫הוא היה כועס.‬
‫אבל לא הגנתי על עצמי, כי…‬
‫אני פחדנית.‬
‫את אמיצה מאוד.‬ ‫-מה?‬
‫את מוכיחה את זה.‬
‫לא נכון.‬
‫הוא מכה אותך?‬
‫חתיכת בן זונה.‬
‫הוא חסם את כרטיסי האשראי שלי.‬
‫אין לי כסף.‬
‫את אישה שלא מסוגלת להיות לבד.‬
‫מאיפה זה בא?‬
‫לא, אני לא שופט אותך.‬
‫אני…‬
‫אני לא מסוגל להיות לבד.‬
‫אני שונא את זה.‬
‫ביליתי את הילדות שלי בבתי אומנה.‬
‫לפחות יש לי את גולדי.‬
‫נכון. הוא אסיר תודה.‬
‫גם הוא ננטש.‬
‫כשהייתי ילדה…‬
‫קינאתי בילדים שהיו להם אחים.‬
‫גם אני.‬
‫את מרגישה טוב יותר?‬
‫אבל אם לא נצא מכאן, אנחנו נמות.‬
‫הפצעים יזדהמו,‬ ‫או שהגופים שלנו ידחו זה את זה.‬
‫אלא אם סוג הדם שלנו זהה.‬
‫יש לך מזל, אני תורמת אוניברסלית.‬
‫גם אני.‬
‫כאן. בדיוק כאן.‬
‫מהי הקופסה הזו?‬
‫זה חם.‬
‫מה יש בפנים?‬
‫אל תיגע בזה.‬
‫ברור שהוא רוצה לשחק איתנו.‬
‫טוב.‬
‫בוא נשחק.‬
‫את לא תאמיני.‬ ‫-מה?‬
‫לזניה?‬
‫זה המאכל האהוב עליי.‬
‫אני אוהב פאי רועים.‬
‫די, מה אתה עושה?‬
‫אני רעב.‬ ‫-מה אם זה מורעל?‬
‫אם אמות, אז לפחות על בטן מלאה.‬
‫איך ידעת על המצלמות?‬
‫כבר אמרתי לך.‬
‫את האמת.‬
‫השלט מפעיל את המצלמות מרחוק.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫מדי פעם התקנתי מצלמות‬ ‫במקומות שבהם היו לי דייטים.‬
‫למה?‬
‫השתמשתי בקלטות‬ ‫כדי לסחוט את הקליינטיות שלי.‬
‫מה את עושה? השתגעת?‬ ‫-אתה מגעיל!‬
‫מה זה קשור עכשיו?‬
‫אתה השותף שלו.‬
‫אמרתי לך את האמת, כדי שתבטחי בי.‬
‫אני רוצה להתרחק!‬ ‫-אנחנו תפורים זו לזה. מה לא הבנת?‬
‫מריו, מספיק!‬
‫מריו, אתה שומע אותי?‬
‫צדקת. אתה מרוצה?‬
‫בגדתי בך.‬
‫בגדתי בך, מריו.‬
‫כל הזמן!‬
‫הוא לא רוצה שנתנשק.‬
‫מה?‬
‫שהתנשקנו מקודם, האורות כבו.‬
‫מספיק.‬
‫מספיק!‬
‫כשאתם כאן, תעשו מה שאומר לכם. הבנתם?‬
‫מספיק.‬
‫הדלת פתוחה.‬ ‫-מספיק!‬
‫מספיק עם זה!‬
‫זה האיש שנתן לי את הכסף.‬
‫הוא מחופש לבעלי.‬
‫הוא קבע איתי ליד התחנה הישנה.‬
‫בוא.‬ ‫-בואי נרוץ.‬
‫הוא מת?‬
‫אני לא יודע.‬
‫רגע.‬
‫אם צעירה יולדת תאומים סיאמיים‬ ‫ממינים שונים.‬
‫המקרה הידוע היחידי בעולם.‬
‫תינוקות סיאמיים עוברים לרשות המדינה.‬
‫האב אובחן כחולה בסכיזופרניה פרנואידית.‬
‫אם התאומים מתה אחרי הלידה.‬
‫האימא…‬
‫האימא.‬
‫אתה מזהה אותה?‬
‫ריטה.‬
‫שיקרתי לך…‬
‫כשאמרתי לך שאני בת 33.‬
‫ברביעי במאי…‬
‫מלאו לי 38.‬
‫ברביעי במאי…‬
‫נולדתי ב"לה קאסה דה לה קרידד".‬
‫אני נולדתי במרפאה בסנטה מרתה.‬
‫זייפו את תעודות הלידה.‬
‫יש לי…‬
‫צלקת.‬
‫איפה?‬
‫זוזי לאחור.‬ ‫-כן.‬
‫חשבתי שיורד גשם.‬
‫זו קומת קרקע. נוכל לצאת דרך החלון. ניצלנו!‬
‫מה קורה פה?‬
‫זה ציור.‬
‫זה מזויף.‬
‫רגע…‬
‫קשה לי לנשום.‬
‫לא, תנשום.‬
‫תנשום.‬
‫תנשום. לא.‬
‫לא נוותר עכשיו. בסדר?‬
‫בוא.‬
‫תנשום, בבקשה.‬
‫אני לא יכול.‬ ‫-בוא.‬
‫בוא.‬
‫רגע, תנשום.‬
‫אלוהים, הם תפורים זה לזה.‬
‫הברטה.‬
‫מה?‬
‫הוא שלי.‬
‫למה יש לך אקדח?‬
‫לא רק גברים אוהבים אקדחים.‬
‫אני לא אוהב אותם.‬
‫לקחתי אותו לפגישה עם מריו.‬
‫מתי התכוונת לספר לי?‬
‫בשביל מה זה?‬
‫שרה, בבקשה, הניחי אותו.‬
‫הניחי אותו.‬
‫ליתר ביטחון.‬
‫מריו.‬
‫זה בעלך?‬
‫את עשית את זה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה הייתי אני.‬
‫פגשתי אותו כשחיפשתי את שרה.‬
‫חקרתי.‬
‫ולמדתי.‬
‫ואז גיליתי שהמספר שתיים הוא המפתח לכל דבר.‬
‫ידעתי שעליי לאחד ביניכם.‬
‫אתם תגורו כאן, איתי.‬
‫האחים בנקר מעולם לא הרגישו בודדים.‬
‫הם התחתנו.‬
‫הם הולידו 23 צאצאים.‬
‫עשיתי את זה לטובתכם.‬
‫בואי נלך לדלת.‬ ‫-כן.‬
‫את יפה כמו ריטה.‬
‫אל תתקרב.‬
‫לא תעזי לירות באבא שלך.‬
‫שרה.‬ ‫-דויד.‬
‫את בסדר?‬
‫ואתה?‬
‫אני לא יכול לזוז.‬ ‫-מה?‬
‫הרגל שלי.‬
‫את חייבת להזעיק עזרה.‬
‫לא אחזיק מעמד עוד הרבה.‬
‫איך?‬
‫פותח המכתבים.‬ ‫-כן.‬
‫בואי.‬
‫תתקרב.‬
‫תפסתי אותו.‬
‫-בואי.‬
‫תפרידי את עצמך ממני.‬ ‫-מה?‬
‫לא נגיע לשום מקום ביחד.‬
‫קדימה.‬ ‫-אני לא מסוגלת.‬
‫תעשי את זה.‬
‫אם לא…‬
‫שנינו נמות.‬
‫תעשי את זה.‬
‫זה לא חותך.‬
‫תמשיכי.‬
‫תחזיק מעמד, בבקשה.‬
‫אני אחכה…‬
‫עד שכיסי האוויר יחלפו.‬
‫אני אזעיק עזרה.‬
‫שרה.‬
‫בנפרד, אתם חלשים.‬
‫ביחד, אתם מושלמים.‬
‫האחים בנקר…‬
‫היו להם חיים מלאים.‬
‫בהתחלה מת אחד.‬
‫וכעבור שעתיים, אחיו.‬
‫אתה לא הולך לשום מקום.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬