Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ez a videó a mentális szívósságról szól. Nem egyszerű elérni,
de ha követed az itt bemutatott lépéseket,
látni fogod az eredményét.
Az első szabály: teljes erőbedobás.
Nincs nyafogás, nincs panaszkodás, nincsenek menekülési útvonalak.
Néhány órányira vagyok a karrierem legfontosabb meccsétől.
Életem legfontosabb meccsétől.
Én meg magzatpózban,
kétségbeesve próbáltam valahogy leállítani ezeket a gondolatokat.
Minden idők legnagyobb játékosával álltam szemben.
A tét: a US Open negyeddöntőjébe jutás.
Nincs nyafogás, nincs panaszkodás, nincsenek menekülési útvonalak.
Egész életemben erre a meccsre készültem testileg, mentálisan és érzelmileg.
És ahogy ültem a kocsiban az Arthur Ashe Stadium felé, ezer helyen járt az agyam.
És egyszer csak… bumm!
Az agyamat elárasztották a gondolatok.
Egyre több és több jött.
Megállás nélkül.
A szívem zakatolt. Próbáltam mély levegőket venni.
Ilyenekre kerestem rá: „szorongásos zavar”,
„pánikbetegség”, „mentális egészség”.
YouTube-videókat hallgattam róla, hogy hogy lehet legyőzni.
„Hogy fogom ezt túlélni?”
Teljesen kétségbeestem. Nem tudtam, mit tegyek.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
Úgy tűnik, a tenisz csillaga leáldozott hazánkban,
ám van, aki próbál tenni ellene.
Az Egyesült Államok Teniszszövetsége országos programot indít
a tehetséges teniszezők támogatására regionális teniszközpontok segítségével.
Nemzeti edzőközpontot hozunk létre…
ahol a legnagyobb fiatal tehetségek ösztöndíjjal tanulhatnak.
Új bajnokaink lesznek.
A térkép az Egyesült Államokban található edzőközpontokat mutatja.
Odavisszük a legjobb ezer gyereket.
Először kiesik ötszáz.
Aztán még háromszáz.
Végül marad tíz, és a tíz közül egyből bajnokot csinálunk.
A USTA ÚJ BAJNOKOKAT NEVEL
AZ AMERIKAI TENISZ NAGYSZABÁSÚ KÍSÉRLETE
Az amerikai sportban csak a legjobb számít, és az azonnali élmény.
A teniszhez is így álltunk.
Az amerikai tenisz már túl volt a fénykorán.
Amerika legjobb teniszezői lassan kiöregednek.
Sok férfi teniszező aggódik a sport jövőjéért.
A USTA-nél érezték a nyomást,
és mindent megmozgattak, hogy újabb amerikai bajnokot csináljanak.
A vállalati szponzorok, a média és a rajongók egy emberként várják
az amerikai tenisz új reménycsillagát.
Már az akadémiák szintjén
lényegében az árucikket látták a tehetséges amerikai játékosokban.
Legyünk őszinték! Amikor először láttam Mardyt játszani,
egyáltalán nem az volt a benyomásom,
hogy egy őstehetség, akiből bajnok lesz.
Egyrészt lúdtalpas volt.
Másrészt a tenyeresei elég szörnyűek voltak.
De fejben nagyon ott volt.
Kimozgatott, és a röviden visszaadott labdát átütötte keresztbe.
És csak néztél, hogy ez mekkora ütés volt, basszus!
Úgyhogy szóltam a USTA-nek, hogy Mardyt várom a Saddlebrookban.
A Saddlebrook nagy fordulópont volt.
Sokat sírtam.
A szülői tájékoztató után hazafelé végig sírtam,
mikor otthagytuk.
Örültünk, hogy velünk lakott, és most hirtelen elköltözött.
Sosem gondoltam volna, hogy 15 évesen már elmegy.
Egy kisvárosban, a floridai Vero Beachben nőttem fel.
Amikor az akadémiára költöztem,
nagyon kinyílt számomra a világ.
Ott igazi profik voltak.
Jim Courier ott edzett.
Akkoriban Pete Sampras is.
Figyelhettem őket, és igazi teniszezőnek érezhettem magam.
A Saddlebrookban
a világ legjobb játékosainak kinevelésén dolgozunk.
Pete Sampras, Martina Hingis,
Andy Roddick, Jennifer Capriati.
Az amerikai tenisz elitje.
Tapasztalataink szerint a mentális szívósság kulcsfontosságú
a sikeres versenyzéshez.
A programban a játékosok fizikai, érzelmi és mentális képességeit fejlesztjük,
hogy sikeres, profi játékosokká váljanak,
akik jól szerepelnek a Grand Slam-tornákon és a Davis-kupán.
A mentális fegyelmet korán ki kellett alakítani.
Ez egy gyerekből sem fakad ösztönösen.
Korán keltünk.
Sokszor már iskola előtt játszottunk.
A suliból nem sokra emlékszem, de rengeteget teniszeztünk.
A megfelelő beidegződéseket tökéletes begyakorlással lehet kialakítani.
Aztán várt a kondi.
Pár órát tanultunk.
13.00-kor már a pályán voltunk.
Bumm! Másnap ugyanez kezdődött elölről.
Heti kétszer beültettek egy konferenciaterembe,
és Jim Courier és Pete Sampras videóját néztük a mentális szívósságról.
A mentális szívósság elérése nem egyszerű,
de ha követed az itt bemutatott lépéseket,
látni fogod az eredményét.
Már ekkor a fejembe verték, hogy adjak bele mindent,
tegyem a dolgomat, és ne mutassak gyengeséget.
Nincs nyafogás, nincs panaszkodás, nincsenek menekülési útvonalak.
GYENGE JÁTÉKOS
Hogy lehet valakiből bajnokot csinálni? Egy új Tiger Woodsot vagy Michael Jordant?
A floridai Saddlebrook Resortban
néhány tehetséges fiatal otthonától távol él és edz.
De csak néhányan válhatnak igazi profikká.
Itt csak azok élnek túl, akik fizikailag és mentálisan a legerősebbek.
Elképesztő, hogy egyes játékosok mennyire kemények voltak.
Andy Roddick…
Ő más volt, mint a többiek.
Mindenki másnál versengőbb személyiség volt.
Belülről szinte izzott.
A pályán heves és kíméletlen volt.
Kicsit már tartottam is tőle.
Szinte túlságosan is nyerni akart.
Tudom, hogy ma nyerni fogok.
Micsoda?
Nyerni fogok.
Talán leginkább ennek köszönheti, hogy bekerült a hírességek csarnokába.
Andy, mit szeretnél elérni a teniszben?
Hogy a lehető legjobb játékossá váljak.
Kikhez szeretnél felnőni? Agassi? Sampras?
Olyan jó akarok lenni, mint ők együttvéve.
Amikor Andy az akadémiára került, onnantól mindenki őt figyelte.
Tényleg nagyon különleges volt.
Aki csak elsétált a pálya mellett,
mindenki megállt nézni a szerváit.
Egyszer Mardyval edzettem.
Nagyon ideges volt.
Valami kis félmozgást csináltam két lábról.
És baromi nagyot ütöttem.
Bement. Ennél maradtam a következő 15 évben.
Mire Andy és Mardy elhagyták az akadémiát, Andy jó úton haladt a világsztárság felé.
A LEGJOBB IFJÚSÁGI JÁTÉKOS
Mardy feladata Andy szükségleteinek kielégítése volt.
Roddickék tudták, hogy Andynek edzőtárs kell.
És azt is, hogy Andynek barátok is kellenek, és élveznie kell az edzést.
Mardy alkalmas volt erre.
Ő bírta a tempót, vele ki tudott kapcsolódni,
és ami a legfontosabb: volt kivel edzenie.
Tizenhat éves koromban
Roddickék kedvesen felajánlották, hogy költözzek hozzájuk.
Még nem ismertem őket személyesen, de hozzájuk költöztem, saját szobát kaptam.
Ő laza, partra járós srác volt.
Amikor hozzánk költözött, csak nézett, hogy mi folyik itt.
Apám azt mondta, az ő döntése, hogy marad-e,
de akkor be kell tartania a játékszabályokat.
Apám kemény ember volt, de ezt elismerően mondom.
Katona volt. Nem tűrte a hülyéskedést.
Az apja reggel ötkor ébresztett.
„Mardy, ideje nyújtani.”
Mondom, öt óra van, Roddick bácsi!
Nem megy. Túl fáradt vagyok. „Felkelni! Nyújtanod kell!”
Rengeteget edzettünk, és nagyon intenzív versenyhelyzet volt.
A riválisom a folyosó végére költözött.
Jobban játszott nálam, és még a vacsoránál is ott ült.
Mindenben versengtünk.
A játékokban,
a kosárban,
a lányokban.
Nem barátok voltunk,
hanem testvérek.
Egyik nap a verekedés határán ordibáltunk,
másnap meg baromi jól éreztük magunkat együtt.
Jót tett, hogy egy ilyen tehetséggel élek együtt.
Végeredményben mindkettőnknek jót tett.
IFJÚ TEHETSÉGEK
Roddickéknak köszönhetem, hogy országos hírű játékosból világhírű lettem.
Országos második? Nem is rossz!
Mardy Fish!
Andy és Mardy profi karrierje kezdetén
az amerikai sportéletben elvárás volt az erős kezdés.
A hazai teniszrajongókat éveken át elkényeztették.
Sampras, Agassi, Courier, Connors, McEnroe.
Évtizedeken át az amerikaiak uralták a tenisz világát.
USA DAVIS-KUPA
Gyerekkoromban még láthattam a Connors- és McEnroe-korszak végét.
Ott voltam a 91-es US Openen.
MCENROE-T ELNÖKNEK!
Beszöktem a stadionba.
Őrületes volt a légkör.
Connors teljesen bevadult. Olyan volt, mint egy rocksztár.
Az az este óriási hatást gyakorolt rám.
Megváltoztatta az életemet, a céljaimat.
Az amerikai tenisz a mi időszakunk előtt
olyan korszakot élt, amilyen csak egyszer van.
Rajtuk nőttem fel.
Minden Slam-tornán amerikaiak játszották a döntőket.
Ez volt az aranykor.
Láttam Chang 89-es győzelmét.
A tévében néztem Andre első Slam-győzelmét.
A kilencedik szülinapomon Anya elvitt a 90-es US Openre, ahol Pete nyert.
Jim Courier 91-ben és 92-ben négy Slam-tornát nyert.
Ez különleges időszak volt a tenisz történetében.
Húsz éve nálunk voltak a világ legjobb játékosai.
Andytől és Mardytól
pontosan ezt a szintet várták el.
Tizenhét-tizennyolc éves korunkban
ez a legendás generáció hirtelen felkarolt minket Mardyval.
Pete Sampras gépén vagyunk.
A nagy bajnokok óriási nyomást gyakoroltak ránk,
hogy továbbvigyük az örökségüket.
Jézus! Ez meg mi a franc volt?
Közben a haverjaim érettségiztek.
Megvagy!
Érdekes volt így felnőni.
Éreztük a felelősséget.
Oda, és csapd át!
Ismertük a történelmet.
Hiszen átéltük. Végignéztük.
Nagy tapsot kérek az amerikai Davis-kupa-csapat kapitányának,
John McEnroe-nak!
Andre Agassi!
Pete Sampras!
2003-ban jutottam először döntőbe Cincinnatiban,
ami egy nagy Masters Series-torna a US Open előtt.
Sok pont és sok pénz múlott rajta.
Több tízezren nézték a lelátókról és a tévén keresztül.
Alig töltöttem be a 21-et.
Ez a meccs örökre megváltoztathatta az életemet.
És Andy ellen játszottam.
Eddig senki sem nőtt fel az elmúlt két évtized nagy amerikai bajnokaihoz.
Ma viszont két amerikai játszik döntőt, Andy Roddick és Mardy Fish.
Kövesse élőben az ESPN2-n!
Négy évvel azelőtt még az edzőnk lakásánál játszottunk.
Most meg egy óriási, hírneves tornán Cincinnatiban,
amit gyerekként mi is néztünk.
Mardy Fish úgy egy évet töltött Roddickéknál Dél-Floridában.
Mióta együtt éltünk, mindig is arról álmodtunk,
hogy egy ilyen neves tornán egymás ellen fogunk játszani.
Mardy végignézte Andy Roddick felemelkedését,
és tegnapi nyilatkozata szerint tudta, hogy csak idő kérdése,
hogy remélhetőleg ő is kövesse.
Mardy Fish bebizonyította, hogy felveszi a versenyt Andy Roddickkal.
Egyáltalán nem fél Roddicktól.
Andy mindenkinél jobban ismerte a játékstílusomat,
ahogy én is az övét.
És ezt kihasználtam.
Ez igen!
Teljesen egyértelmű.
Mardy Fish váratlanul megnyerte az első játszmát
a Masters-torna döntőjében.
Két profi viaskodott egymással.
A második játszmát Andy Roddick nyeri. Micsoda mérkőzés!
Éles volt a verseny. Mentálisan megterhelő.
De nem adtam fel.
Meccslabda Mardy Fishnél.
Hirtelen bemondták, hogy meccslabdám van. Mondom, basszus!
Mardy Fish életének legnagyobb pillanata.
Ő adogatott. Hihetetlen gyorsak voltak a szervái.
- Azon tűnődtem, mire készül. - A harmadik játszma nagyon taktikus volt.
Mardy tudta, hogy tenyeresre fogom ütni,
mert azzal már ezerszer megvertem.
„Tenyeresre fog ütni. Biztosan.”
Tudja, hogy a tenyeresem gyengébb, biztos oda fog ütni.
De azt is tudja, hogy tudom. Akkor fonákra fog ütni.
De fonákra biztos nem fog ütni.
Várj!
De akkor ezt is tudja!
Ez meg mi volt?
Nem is volt gyors, 138 kilométer per óra.
És Mardy Fish kedvenc helyére ment.
Basszus! Pörgetett szerva, fonákra.
Ez abszolút az erősségem lett volna.
Összehoztam még egy meccslabdát.
Intenzíven összpontosítania kell,
és nem szabad túlgondolnia.
Ahogy pattogtatta a labdát, tudtam, hogy itt a lehetőség.
„Biztosan nem fog megint fonákra ütni,
gyors szerva lesz tenyeresre.
De tudja, hogy tudom, hogy tudta, hogy tudtam.
Akkor fonák. De fonákra nem mehet.
Akkor viszont…”
Mi ez, baszd meg?
Még egy pörgetett szerva.
Túlgondoltam.
És elszúrtam.
Emlékszem, utána összenéztünk.
„Csak mi ketten tudjuk, milyen kockázatot vállaltál.”
Hét-hatra megvert a harmadik játszmában. Az első vereségem, ami igazán összetört.
A mai napig fáj.
Először is
szeretnék gratulálni Mardynak. Nehéz legyőzni valakit, akit ennyire bírsz.
Meghatározó mérkőzés volt.
Andyből Amerika legjobbja lett.
Aztán világelső lett belőle.
EGY HÉTTEL KÉSŐBB…
A US Openről van szó.
Andy Roddick egy éve tűnt fel,
most meg kiemelt játékos lett, Patrick.
Lehet, hogy meg is nyeri. Micsoda változás Roddicknál!
Komolyan vettem a felelősség és az elvárások súlyát.
Finomhangoltam magamat.
Felkészültem.
Gyakorlott voltam.
Gyerekkorom óta erről álmodtam.
Csodálatos, hogy a US Openen játszhatok.
Az ember dolgozik a célért, aztán vagy lefagy, vagy eléri. Aznap elértem.
Roddick egy szervára a győzelemtől.
Roddick nyeri a mérkőzést.
Három gyönyörű játszma.
El sem hiszem.
Addig csak egy teniszező voltam. Aztán valami más lettem, több ennél.
Megtiszteltetés az SNL házigazdájának lenni.
Andy, írd alá!
Meg ne kérdezzék még egyszer, milyen érzés az amerikai tenisz jövőjének lenni! Elég!
Csodálatos volt Andy sikere.
A barátom volt, a testvérem.
Egész életemben szurkoltam neki.
De hülye vagy!
Oké, mi volt a kérdés?
Nem voltam rá féltékeny.
De azt kívántam, bárcsak én is képes lettem volna rá.
Andy US Open-győzelme
elképesztő volt.
Végre egy amerikai, aki mehet Grand Slam-tornákat nyerni!
Mi pukkasztotta ki az amerikai tenisz álombuborékját?
Inkább ki. Federernek hívták.
Mindig rájött, hogy nyerhet.
Mindig.
Roger a világ legjobb védekezője és legjobb támadója.
Egy személyben.
Mit lehet vele kezdeni?
Roger legyőzhetetlenséget sugárzott.
Ellene egy nyugodt pillanatod sem volt, mert bármikor fordíthatott.
Bumm. Oda a pont.
A világ legkedveltebb sportembere.
Tizenhét nyelven beszél, mindig király a haja, sosem izzad.
Nem a sikerét irigylem.
Hanem hogy milyen könnyedén kezeli, hogy ő minden idők legjobbja.
2004-ben döntőt játszottam ellene Halléban.
Roger úgy 25 perc alatt már 6-0, 3-0-ra vezetett.
Mondom, ez hihetetlen.
Egy torna döntőjén 6-0, 6-0-ra fog elverni?
Szerintem sajnálta azokat,
akik fizettek a jegyért,
és a mai napig meggyőződésem,
hogy elhúzta a meccset, hogy 6-0, 6-3 legyen a vége.
Egy órára sikerült nyújtania.
És ha ez nem lett volna elég szörnyű,
2005-ben
feltűnt egy bizonyos Nadal.
Elképesztő!
Aztán 2007-ben egy bizonyos Novak Đoković is.
Uramisten! Ez valami vicc?
Mondom, hoppá.
Minden idők három legjobb játékosa egyszerre él.
Hihetetlen erőbedobással próbáltuk legyőzni ezeket a sporttörténeti ikonokat.
És közben csak kritikát kaptunk.
De apám katonásan nevelt. Ha megütnek, felkelsz, és folytatod.
Én estem-keltem.
A világ királya vagyok! A világ királya!
Visszanézve a karrieremnek ezen a pontján
érzelmileg és mentálisan is nagyon jól voltam.
Szerencsének éreztem magam, hogy profi teniszező lehetek.
Valóra vált álom volt.
Jártam Ázsiában, Szingapúrban.
Jártam Belgiumban, Franciaországban,
mindenfele. Bejártam a világot.
Imádtam, hogy a barátaimmal lehetek,
és azt eszek és iszok, amit csak szeretnék.
Belekóstolunk a helyi éjszakai életbe.
Holnap találkozunk!
Ekkor ismertem meg a feleségemet,
aki egy angyal.
MARDY FELESÉGE
Sosem volt az a keménykedős sportoló.
Nem dicsekedett.
Csak egy vicces, mókás fickó volt.
Elolvadt tőle a szívem.
Mind nagyon boldogok voltunk.
Imádom a teniszt, és most Mardyt nézhettem.
Élveztem. Nagyon élveztem.
Számomra is elképesztő volt, ahogy mindenki más számára is.
Ő csak egy átlagos srác.
Azzal viccelődtünk: „Mit keres Mardy ott a stadionban?”
A pálya üres. Roddick előretör. Itt a vége.
Mik a céljaid idén?
A fő cél az, hogy esetleg megverjem Andyt.
Nagyon jó!
Őszintén szólva egy átlagos karrier volt.
Nem voltak sikereim.
Mardy esetében rengetegen várnak az áttörésre.
Játszik már pár éve.
Sokat küszködik.
El kéne jutnia Andy Roddick szintjére.
Minden idők legjobbjai
le tudnák tépni az ellenfeleik fejét.
Szét akarják szaggatni. A győzelemért bárkit letipornak.
Mardy a karrierjének ezen a pontján erre szerintem nem volt képes.
Nem azért volt, mert nem akartam.
Hanem mert nem értettem. Nem vágtam, mi ez.
Úgy 17-18 éves korra már látszik, hogy kinél van ez meg.
És ez nem tanulható. Nem fejleszthető.
Mardy majdnem az egyetlen, aki mégis megtanulta és kifejlesztette ezt magában.
2009-ben vásároltam egy hiperbár kamrát,
amely oxigént juttat a testbe, hogy gyorsabban gyógyuljon.
Igazából ebben aludtam, néha napközben is.
Folyton ebben feküdtem.
Egyszer a tükörbe nézve leesett,
hogy 28 éves vagyok,
a karrierem vége felé,
és nem hozok ki belőle mindent,
amit kihozhatnék.
Arra jutottam, úgy akarok visszavonulni,
hogy utána esténként úgy feküdhessek le, hogy mindent beleadtam és megpróbáltam.
Eldöntöttem,
hogy megcsinálom. Megcsinálom, bassza meg!
Kicsit több, mint tíz éve dolgoztam a USTA-nél.
Mardy felhívott, hogy meg akarja próbálni,
hogy ha tényleg mindent beleadna, mint Andy,
akkor ő is sikeressé válna-e.
Meggyőzött, hogy költözzek LA-be
hozzá és Stacey-hez, és próbáljunk meg mindent kihozni belőle.
Leült velem és az edzőjével, Christiannel.
Elmondta, hogy sokkal többet akar elérni.
Elmondtam Christiannek, hogy a fő célom kijutni Londonba,
a World Tour Finalsba.
Itt a legjobbak játszanak.
Csak a világ legjobb nyolc játékosát hívják meg az év végi döntőbe.
A cél az volt, hogy Mardy a lehető legfittebbé váljon.
A táplálkozással kezdtük, hogy fogyjon.
Kilencvenkét kiló voltam. Öt és fél kilót akartam fogyni.
Leálltam az alkohollal, pizzával, nasival és sült krumplival.
Mindennap éhes voltam.
Aztán elkezdtünk teljes erőbedobással, gyakorlatilag non-stop edzeni.
A pályán csak kértem egy ütőt az edzőmtől,
és mondtam, hogy váltott oldalra ütögessen. Aztán ezt csináltuk órákig.
Roger, Rafa és Novak legyőzéséhez
egy focista lábai és egy maratonfutó tüdeje kell.
És hozzá elképesztő koncentrációs készség.
Voltak dinamikus bemelegítőgyakorlatok, repetitív feladatok, medicinlabdázás,
oldalazás, keresztedzés, sprintelés.
Fitt lettem. Nem fáradtam el.
Órákig bírtam az edzést.
Bármennyit tudtam futni.
Ez lett a vallásom, az életmódom.
Két játszma veled, két játszma veled,
délután kettő veled. Újra és újra.
Aztán jegelés, és holnap kezdtem elölről.
Extrém volt, az biztos. És az egész életünkre kihatott.
Este fél nyolckor feküdtünk. Hanyagoltuk a barátokat.
Semmire nem volt idő mellette.
Innentől minden egyes döntésemet a karrierem szempontjából hoztam meg.
Megszállott voltam.
És ennek nincs vége. Sosem leszel elég fitt.
Két és fél hónap csak úgy elrohant.
Megmértem magam.
Hetvennyolc kiló voltam. Tizennégyet fogytam.
Egy vadállatot csinált magából, de tényleg.
Elkezdődött a szezon.
A mai napig sem tudom, miért,
de úgy döntöttem, indulok Newportban.
Egy apró kis torna
egy gyönyörű új-angliai városkában.
De eldöntöttem, hogy ezt meg kell nyernem. Ezt a versenyt meg kell nyernem.
Eljutottam a negyeddöntőbe,
ahol egy haverommal, Frank Danceviccsel játszottam.
Mardy Fish 13 kilót fogyott. Közelről egészen elképesztő a változás, Jimmy.
Az első játszmát gyorsan buktam.
Megvan az első játszma győztese.
Vajon mi jár Fish fejében?
„Ez meg fog verni, basszus!”
Hiába voltak az áldozatok? Ezért váltottam életmódot?
Nyernem kell.
Valahogy meg kell állítanom, különben nem tudom, mi lesz.
Sikerül? Beindíthatom a karrieremet?
Eljött a térfélcsere ideje.
Odasétáltam hozzá,
és váratlanul…
„Nem verhetsz meg, baszd meg! Esélytelen. Nem fog menni.
Szétszedlek, baszd meg! Nyerni jöttem!
Esélyed sincs!”
Frank csak nézett, hogy mi ez.
A bíró próbált lenyugtatni.
Mardy!
Hihetetlen, de bejött. Elveszítette a ritmust.
Mardy Fish!
Mardy Fish visszatér!
Pörgetett szerva. Üres pálya. Vége.
Mardy Fish!
Elképesztő utolsó pont.
Az erőnlétem győzelemre vitt. Rengeteget dolgoztam érte.
Christian is és én is.
Megnyertem a tornát.
A bajnok: Mardy Fish.
Gratulálunk!
Megtettem, ami a győzelemhez kellett.
Egy barátság bánta,
de meg kellett tennem.
Az a mérkőzés megváltoztatta az életemet. De komolyan. Fordulópont volt.
2010-ES ATLANTAI DÖNTŐ EGY HÉTTEL KÉSŐBB
Gyönyörű lövések Fishtől.
Nagyon szép!
Meccslabda!
Mardy Fish Newport után Atlantában is nyer.
Két torna egymás után.
A RANGLISTA 49. HELYÉN
Te jó ég! Mardy sorban nyerte a meccseket.
Micsoda pontszerzés Fishtől!
Mardy Fish zsinórban a tizedik meccsét nyeri.
Mardyt kicserélték.
Feleakkora lett az arca, mint volt.
Hétről hétre mindent megnyert.
Csak néztem. Hmm.
- Fish elérte! - Ez igen!
Átkattant benne valami, és agresszív lett, összpontosított, és mindent beleadott.
Világszínvonalú játék.
Hétről hétre, konzisztensen elkezdtem elődöntőkbe és döntőkbe jutni.
Hamarosan már minden idők legjobbjai ellen játszottam.
Mardy Fish és Andy Murray felkészülnek a játékra a centerpályán.
Annyira jó!
Mardy Fish legyőzte Andy Murrayt.
A győzelmek magabiztossá tettek. Kilőttem.
Minden idők egyik legjobbjával néz szembe.
Azta!
Rafael Nadalt nem a nap izzasztja meg, hanem Mardy Fish.
Hogy tetszett?
Fish tovább kínozza Nadalt.
Mardy a harmadik meccslabdánál jár.
Igen!
Mardy Fish most először legyőzte Rafael Nadalt.
Micsoda játék!
Állva ünneplik. Mindenki büszke Mardy Fishre.
A világ 20 legjobbja közé jutottam. Ha még egy pár meccset megnyerek,
meghívhatnak a World Tour Finalsba.
Mit jelentene, ha kijutna Londonba?
Rengeteget. Úgy százan kezdik úgy az évet,
hogy év végére ki akarnak jutni Londonba.
És a World Tour Finals állítólag elképesztő.
Szeretném személyesen is átélni.
Aztán jött Andy.
A VILÁGRANGLISTA 9. HELYÉN
Andytől már zsinórban kilencszer kikaptam.
Micsoda mérkőzés vár ránk!
Andy Roddick jó barátjával, Mardy Fishsel mérkőzik meg.
Mardy Fish már kilencszer kapott ki Roddicktól.
Ha egymás ellen játszottunk, mindig fizikai síkra próbáltam terelni.
Magammal akartam rántani a sárba.
Mert erre nem volt felkészülve.
Úgy látom, Roddick még mindig jobban ott van fejben.
A mentális szívósságával győzött le annyiszor,
és fizikailag is jobban bírta.
Az új testem viszont még nála is erősebb volt.
Hirtelen 10-15-20 labdamenetes játékokat vállalt.
Vállalta a munkát.
Ezt hogy magyarázod?
Mardy a harmadik meccslabdánál jár.
Mardy Fish legyőzte Andy Roddickot.
Fisht nem lehet tízszer zsinórban megverni.
Mardy a pályáról ült ide.
Gratulálok! Megérte elhagyni a sült krumplit, igaz?
Határozottan.
Kétségkívül ez volt életem egyik legjobb győzelme.
Mardy megcsinálta, amitől Andy mindig is tartott. Kétszer.
Győzelem.
Másodszorra is.
Elgondolkodtatott.
Talán már ő a jobb.
Tíz évvel később, mint vártuk,
de elérte a méltó helyét.
Ő lett a legjobb amerikai.
A teniszt nem követőknek bemutatom Mardy Fisht.
Ő a legjobb amerikai teniszjátékos.
Hamarosan 30 éves vagy. Te lettél Amerika legjobb teniszezője.
Mi tartott idáig?
„Te jó ég! Én vagyok az ország legjobb teniszezője!”
Tudtam, hogy a legjobbak közé kerülhet.
Aztán eljutott a világranglista hetedik helyére. Úristen!
Igen! A mi Mardynk!
Nagyon magasra jutottam. Az évet karrierem csúcsán, a hetedik helyen zártam.
A VILÁGRANGLISTA 7. HELYÉN
Szóltam az edzőmnek és a feleségemnek,
hogy csomagoljanak, mert vár London.
Amikor bejutottam, felhívott Jim Courier.
Világelső is volt, négy nagy tornát nyert.
A kapitányunk a Davis-kupán. Megkérdezte, mit csinálok.
Mondom, semmit, a mosdóban vagyok, ilyesmi.
Nem én hoztam fel.
Azt mondta,
nézzek a tükörbe. A világ tíz legjobbja közül láthatok egyet.
Mondom, az biztos.
Mardy Fish!
Nagyon különleges esemény.
Csak a legjobb játékosok vannak ott.
Federer. Nadal.
Đoković.
Murray.
És Fish.
Komolyan köztük van a helyem? Tényleg?
És valami okból úgy éreztem, igen.
Megvan az oka, hogy mi vagyunk itt.
Egész évben jó eredményeket értünk el.
Én vagyok az egyetlen, aki nem Európából érkezett.
Visszaigazolta a döntését. Megkönnyebbült. Lubickolt benne.
Pontosan ezért dolgoztunk.
Az ember nem számít ilyesmire a gyerekétől.
Az tényleg Mardy. A legjobbak között.
A király, Roger Federer szoros csatában vert meg.
De nem érdekelt. Tényleg nem.
Az, hogy ott vagyok a nyolc között,
életem egyik legkülönlegesebb emléke.
Ha visszagondolok rá, akkor azt mondom, megérte.
Mit tanult ebből az évből?
Hogy lehetséges itt játszanom.
Hogy meg tudom csinálni.
És ez önbizalmat ad, hogy újra sikerülhet. Remélem, 30 évesen nem indulok el lefelé.
Csodálatos dolog a legjobb amerikai játékosnak lenni.
Egy valóra vált álom.
De óriási nyomással jár.
Minél nagyobb a tét, annál nehezebb, annál nagyobb a felelősség.
Annyira magadra veszed, hogy fáj, ha nem nyersz.
És a pszichológiai teher brutális.
Életed legkeményebb pillanataiban teljesen egyedül vagy, elszigetelten.
Borzasztó.
Nem mutathatod ki a kavargó érzéseidet.
És ráadásul ez már fiatalon elkezdődik.
Már 12 évesen leírnak, ha gyenge vagy. És ezt nem engedheted.
Engem mindenki keménynek tartott.
De csak eljátszottam. Nagyon stresszeltem.
A tornák alatt kibírhatatlan voltam.
Van egy energiaszelet, amit már nem bírok megenni,
annyira az idegeskedéshez kapcsoltam.
Nem bírom lenyelni.
Próbáljuk meg így!
És felvétel!
- Csapó! - Vége.
2012-ben hirtelen új lehetőségek nyíltak meg előttem.
Olyan tornákon játszhattam, ahol addig soha.
És a médiamegjelenések is jól fizettek.
Úgy döntöttünk, sok mindent bevállalok.
Az évet Ausztráliában kezdtem.
Az első körben kiestem.
Kiábrándító eredmény Mardy Fishtől.
Aztán úgy hat napra visszamentem Los Angelesbe.
Majd Svájcba a Davis-kupára… és négy napra vissza.
A testem nem értette, miért nem alszom.
Aztán vissza Marseille-be.
Első körben kiestem.
Nem tudom, mi van Mardyval.
Nem úgy játszik, mint eddig.
Aztán irány Dubaj.
Dubajban zolpidemet kezdtem szedni az időzóna-váltogatásra.
A második körben kiestem.
A tíz legjobb között van. Miért nem ő nyert?
Egyre nagyobb a stressz. Egyre nagyobb a nyomás.
Mi a helyzet az amerikai tenisszel?
Nyilvánvalóan nem állunk túl jól.
Mardy nagy menettel bejutott a tíz közé,
de jobb és eltökéltebb sportolókra van szükség.
Higgye el, mi sem értjük.
A korábbi amerikai elsők mind Mardyt kritizálták, és várták az eredményeket.
Fish gondban van.
- Fish küszködik. - Fish bajban van.
Mardy Fish kiábrándító.
Miért van az első tíz között?
Tavaly rengeteget nyertem.
Nem egy hét alatt lett belőlem nyolcadik vagy kilencedik.
Mardy Slam-tornát akart nyerni, hogy bizonyítsa az amerikai tenisz erejét.
Mindent megtettem, amit lehet,
hogy 100%-on teljesítsek.
Nem ittam. Fegyelmezett voltam.
Megfelelően táplálkoztam.
Ennek sosincs vége. Folyamatos a hajtás.
Mindig leakadt valamin.
Más ember lett belőle.
Mintha valami eltört volna benne.
Nem tudom, beszélt-e nektek Miamiról, az első alkalomról.
Miamiban
semmi sem ment.
Nem játszottam olyan rosszul,
de fejben nem voltam ott.
Mardy újra kihagyja.
Mardy Fish ennél rosszabbul már nem játszhat.
Lesétáltam a pályáról.
Az öltözőben volt egy tévé.
Az ESPN-en Patrick McEnroe nyilatkozott, a kapitányom Davis-kupán.
Ahogy besétáltam, épp azt mondta…
Nem tudok máshogy fogalmazni. Mardy Fish borzalmasan teljesített.
Mondom, először is inkább a véleményed borzalmas.
Elkezdett ezen pörögni.
…borzalmasan teljesített…
Másodszor is, miért mondod ezt? A barátom vagy,
a csapatkapitányom, a harcostársam!
És egyre jobban rápörgött.
Országos adásban!
Szóval hallottam, és megviselt.
Nem tudott úrrá lenni rajta.
Egyrészt igaza volt, másrészt akkor más is ezt gondolja?
…borzalmasan teljesített…
Nagyon nyomasztott.
Aznap hajnali háromkor arra ébredtem,
hogy kalapál a szívem.
„Úristen, szívrohamot kaptam?”
Nem tudtam megállítani. Komolyan azt hittem, hogy meghalok.
Felhívtam Christiant. Elsőre nem vette fel. Másodszorra sem.
Harmadszor is hívtam, folyamatosan.
Mardy felébresztett. Rettegett. Én is megijedtem.
Mentőt hívtunk, és kórházba vittük.
EKG-gépre kötöttek.
A szívem percenként 240-et vert.
Addig sosem ment 192 fölé.
Az orvosok megvizsgáltak. Azt mondták, tudják, mi ez.
Tachycardia a neve.
A szív körül áram van.
Ha rosszul működik, a szív túlpörög.
Van egy kis beavatkozás, az abláció.
Órákra elaltatnak.
Az ágyékon át jutnak fel a szívhez.
Sikeres volt.
Gyógyultnak nyilvánítottak. Száz százalékig egészséges lettem.
Rájöttek, hogy mi a probléma,
és meg is oldották.
De aztán kiderült, hogy ez csak a felszín volt.
A műtét után kezdődtek el
a kellemetlen gondolatok.
Nem tudtam, mik ezek, és miért vannak.
Egy ismerősömnek sem voltak mentális problémái.
Nem tudtam, kihez fordulhatnék ezekkel.
És senki sem tudta, min megyek keresztül,
mert megtanultam, hogy ne mutassam magam gyengének.
És erre büszke voltam.
A US Open felé közeledve
egyre gyakrabban jöttek a gondolatok.
Háromnaponta. Aztán kétnaponta.
Aztán naponta. Aztán óránként.
De ha beszélek róla másokkal, az gyengeség.
Nem tudtam kezelni.
Úgyhogy magamban tartottam.
A 2012-es US Open furcsa torna volt.
Rájöttem, hogy nem tudok még egy évet lenyomni.
Nem tudok fizikailag és mentálisan felkészülni.
Úgyhogy befejeztem a karrieremet.
Köszönöm, hogy eljöttek.
Rövid leszek.
Úgy döntöttem, ez lesz az utolsó tornám.
Harminc éves. Az még nem olyan sok. Federer például 31.
Akkor ez korai nyugdíjazás, nem?
Reméltem, hogy ma is összehasonlítanak Rogerrel, úgyhogy köszönöm.
Őszintén szólva nagyon erős a konkurencia.
És nem vagyok benne biztos, hogy…
ilyen egészségi állapot mellett meg tudom valósítani, amit szeretnék.
Kicsit bűntudatom van amiatt a torna miatt.
Nekem az volt a búcsúbulim.
Nem tudtam, Mardy közben milyen mélységeket jár meg.
Nem értettem pontosan, mi történik vele.
Mire New Yorkba értünk,
az elmém egy börtönné vált.
Folyamatosan, mindennap.
Aztán Andy visszavonult.
Meglepett, hogy itt, az Openen jelentette be?
Nem számítottál rá?
Nem. Mindannyian kételkedünk néha magunkban.
Nem is tudtam,
micsoda nyomást jelent számára részt venni egy ilyen tornán,
amíg tavaly én is országos elsővé nem váltam.
Nagyon profin kezelte, és sosem mutatta, milyen nehéz.
Andy Roddick karrierjének talán utolsó pontja.
A mérkőzést del Potro nyerte.
Andy, ez a te pillanatod.
Nálad a mikrofon.
Azta!
Gyerekkorom óta
kijárok erre a tornára. Már azért is hálás voltam,
hogy ott ülhettem, ahol most ti, nézhettem a játékot,
és annyi bajnokot láthattam.
Minden percét imádtam, és…
Mindent köszönök. Szeretlek titeket. Köszönöm szépen!
A harmadik körben éjszaka játszottam az Arthur Ashe-ben.
Itt csak nagy nevek játszottak éjjel.
Nem azért raktak ide, mert Federer, Roddick, vagy Nadal volt az ellenfél.
Hanem magam miatt.
Abban az évben mindenki Mardynak szurkolt.
Évek óta nem nyert amerikai egyéniben a férfiaknál.
Van olyan, aki idén esélyes lehet a győzelemre?
Mardy Fish régóta játszik, de nagyon ügyes.
Megnyerheti a US Opent.
Ha teniszrajongó vagy, szurkolj Mardy Fishnek!
Mardy Fish! Már csak ő maradt.
Ott volt az összes tévéadó kocsija.
Amerika figyelt. A világ figyelt.
Beesteledett a US Openen. Az amerikaiak szeretnek éjjel játszani.
Mennyi drámai pillanatot láttunk már az évek során az ilyen mérkőzéseken!
Fish megdolgozott érte, hogy ő is átélhesse őket.
Andy Roddick barátjának már bőven kijutott ezekből.
Ideje feltekerni a hangerőt, kezdünk!
Hölgyeim és uraim, nagy tapsot kérünk a játékosoknak!
Mardy Fish és Gilles Simon.
Hajrá, Mardy, hajrá!
Hajrá, Mardy!
Bassza meg!
Stresszes meccs volt. Egy igazi érzelmi hullámvasút.
Végig koncentrálnom kellett.
De jól játszottam.
A pályán nem jöttek a gondolatok.
Az volt a menedékem.
Hajrá, Mardy!
Kezdtem komolyan elhinni, hogy megnyerhetem ezt a Grand Slam-tornát.
Hajrá, Mardy!
A harmadik játszmát megnyertem döntetlenből.
Leültem a térfélcsere előtt,
és kicsit lenyugodtam.
Valami oknál fogva rápillantottam az órára.
Éjjel 01.15 volt.
„Basszus, de késő van!
És még csak a negyedik játszma jön. Sose lesz vége.
Ha most nyerek, akkor is csak négyre kerülök ágyba.”
Aztán egyszer csak
a semmiből
bumm!
Jaj, ne!
Most először történt meg a pályán.
A stressz teljes súlyával rám szakadt.
Rosszul vagyok.
Beteg vagyok?
Mi lesz velem? Menjek kórházba?
Szívroham? Túl sokat ettem?
Túl keveset ettem?
Non-stop pörgött az agyam.
Nem tudtam leállni.
Több tízezren néztek a lelátókról és a tévében.
Nem volt hova menekülnöm. Nem bújhattam el.
És hirtelen
egyedül maradtam.
Megszűnt az addigi egyetlen menedékem.
De nem mutathattam ki.
A mentális szívóssághoz teljes erőbedobás kell.
Nincs nyafogás, nincs panaszkodás, nincsenek menekülési útvonalak.
Folytatnom kellett.
Összenéztünk Christiannel. Láttuk, hogy baj van,
és nem önmaga.
A mérkőzés második feléből semmire sem emlékszem.
Túl sokat ettem? Túl keveset ettem?
Ami elképesztő.
Túl sokat ettem?
Szívrohamom van?
Meglepő, hogy jól sikerült lezárni.
Fishé a játék.
Mert teljesen máshol voltam. Egy másik bolygón.
A mérkőzést Fish nyerte.
Hat-egy, öt-hét, hét-hat, hat-három.
A riporter Justin Gimelstob volt.
Megkértem, hogy ne húzza az időt. Másra nem emlékszem.
Kérlek, siess, rosszul vagyok.
Roger Federer következik. Mit kell tenned, hogy legyőzhesd?
Jelenleg fogalmam sincs.
Ennél sokkal többet.
Megpróbálom kipihenni magam, aztán meglátjuk.
Köszönöm, Mardy. Szép volt!
A US OPEN NEGYEDIK FORDULÓJA
Győzd le Rogert a US Open centerpályáján, hogy negyeddöntőbe juss!
Ez az országos első játékos dolga.
Egész életében ezért küzdött.
Ezért a lehetőségért. Ez a teniszezők álma.
A munka ünnepén a US Openen
keményen meg kell dolgoznia a bajnokoknak New Yorkban.
Roger Federer játszik az amerikai Mardy Fishsel.
Hamarosan kezdünk a CBS-en.
Másnap reggel azzal ébredtem, hogy ezt hogy fogom bírni?
Kétségbeesetten próbáltam leállítani ezeket a gondolatokat.
Egyszerre csak kiderült, hogy zavaró gondolatokkal küzd.
Félt.
Hát itt van!
Roger Federer megérkezett a mérkőzésére
az amerikai reménység, Mardy Fish ellen.
Nehéz volt tétlenül nézni, hogy mi történik a barátommal.
Megosztottam vele a saját nehézségeimet.
Emlékszem,
Christian elmondta…
Én is voltam depressziós, szorongtam,
és gyógyszert szedtem rá.
Elmondtam, hogy neki is segíthet.
Aztán megöleltem,
és bátorítottam, hogy nem lesz semmi gond.
A feleségemmel elindultunk a stadionba.
Azonnal újra rám törtek a gondolatok.
Féltettem.
Könnyes volt a szeme.
Odahajoltam, megfogtam a kezét, és mondtam neki, hogy nem muszáj játszania.
Mi van? Nem muszáj játszanom?
Dehogynem muszáj!
Egész életemben erre készültem fizikailag, mentálisan és érzelmileg.
Addig eszembe sem jutott, hogy feladjam.
Hirtelen végiggondoltam.
„Várjunk! Tényleg nem muszáj játszanom.”
Kint vártuk, hogy beengedjenek.
Stacey írt, hogy úton vannak,
de van valami gond.
Meghallottam, hogy Justin Gimelstob azt mondja,
ha Mardy nem lép pályára, a CBS-nél megölnek valakit.
Mondom, te jó ég!
Mi történt?
Hivatalosan is bejelentették, hogy nem játsszák le a mérkőzést.
Mardy Fish nem lép pályára.
A pályánál bejelentettem a USTA-nek, hogy nem tudok pályára lépni.
És összetörtem, ott, mindenki szeme láttára.
Le kellett mondanom a teniszezésről.
És ott minden előtört belőlem.
Mardy Fish egészségügyi okokból nem lépett pályára Roger Federer ellen…
Hogy fajulhatott ez el úgy, hogy pályára sem tud lépni?
Pedig a negyeddöntőbe kerülhetne.
Sokatmondó, hogy ez élete legfontosabb meccse lenne minden idők legjobbja ellen,
tehát nincsenek nagy elvárások felé,
de pályára sem tudott lépni.
FELADÁS
A szemébe nézve nem egy teniszező nézett vissza.
Nem lámpalázas volt.
Nem csak elveszítette a lélekjelenlétét.
Ez valami más volt.
Baj volt.
Az életem ebben az időben
pokollá változott.
Borzasztó mentális szenvedésen mentem át.
Csak arra vágytam, hogy begubózzak egy sötét szobában egyedül.
Hónapokig ültem otthon.
Nem hagytam el a házat.
Pánikrohamai voltak.
Nem tudott kikelni az ágyból.
Nagyon szét volt esve.
Ijesztően rosszul volt.
Mi ez? Mi folyik itt?
Hagyjuk a teniszt!
Jobban lesz egyáltalán valaha?
Élhet még teljes életet?
Borzasztó volt ezt az oldalát látni Mardynak.
Eddig sosem láttam.
Nem tudtuk, valaha újra önmaga lesz-e.
Ijesztő volt belegondolni.
A családja azt kérdezgette, jobban lesz-e.
Mondom, persze.
Aztán becsuktam az ajtót. „Basszus!”
Nem tudtuk, kórházba kéne-e küldeni.
Elmentem, hátha tudok valamit segíteni.
Beszélni sem tudott.
Labdáztam vele. Azt szeretett gyerekkorában.
Megnyugtatta.
Eddigre már nagyon aggódtunk érte.
Borzalmas gondolataim voltak.
Szakértői segítségre volt szükségem.
Végül találtunk egy gyerekpszichológust.
Amikor először megvizsgált,
megállapította, hogy súlyos szorongásos zavarom van.
Nagyon súlyos.
Elkezdtem heti hétszer járni hozzá.
Gyógyszert írt fel, meditáltunk,
és megbeszéltük, hogyan változtathatok a gondolkozásomon,
amikor rosszul leszek.
Kiderült, hogy a szapora szívverést is a szorongás okozza.
Ha szorongani kezdett,
kicsit felgyorsult egy helyen a szíve.
Ettől még jobban szorongott, amitől még gyorsabban vert. Ördögi kör volt.
Azon gondolkoztam, hogy használhatom fel, amit a tenisz során tanultam mentálisan?
Kiderült, hogy ami látszólag működhet, annak az ellenkezőjét kell csinálnom.
Segített, hogy elmondtam másoknak, mikkel küzdök.
Segítettek a beszélgetések az orvosokkal, a feleségemmel, a családdal, barátokkal.
Ironikus módon vállalnom kellett a gyengeségemet és a félelmeimet,
meg kellett nyílnom mások előtt,
hogy…
hogy sikerüljön visszatérnem.
A visszavonulásomkor én már az árnyéka voltam a régi önmagamnak a pályán.
Mardy viszont valószínűleg a legjobb formájában vonult vissza.
Borzasztó lehetett.
Barátként viszont a legjobb formámba kerültem
a visszavonulásom után.
Nem szeretek telefonálni.
De Mardyval kéthetente beszélgettünk úgy 20 percet.
Mindig pedzegettem a témát.
„Szerintem most is menne. Simán játszhatnál még.”
De nem akart. „Nem akarok játszani. Esélytelen.”
Évekig eddig jutottunk.
- Aztán kicsit változott. - Andy addigra visszavonult.
De felvetette, hogy induljunk el valahol párosban egyszer utoljára.
Mondom, tök jól hangzik, oké.
Elindultunk párosban Atlantában.
„Ha bevállalod, én is bevállalom.
Együtt égessük be magunkat!
Ugorjunk bele együtt a mély vízbe!”
Pár hét múlva visszatér a pályára.
- Igen. - Mardy Fishsel.
- Ja. Mardy… - Gyerekkori barátja, igaz?
Gyerekkori barátom. Kiváló teniszező volt. Ma is az.
Szeretnénk még egyszer együtt játszani.
Megpróbálja, és nagyon büszke vagyok rá, hogy pályára lép.
Nem volt egy egyszerű kapcsolatunk.
Versengtünk. Belejátszott az egónk.
Én valószínűleg sokkal rosszabbul álltam hozzá.
Igen.
Nagyon kedvesen visszahozott a pályára.
Szerettünk volna még egyszer együtt játszani.
Nagyon jól éreztük magunkat. Zseniális volt.
A teniszezőknél ez olyan, mint a sörözés.
Belegondoltam, hogy ez milyen király.
Együtt éltük át az életben a mérföldköveket.
Már 12 évesen egymás ellen játszottunk. A lakások mellett kezdtük.
Apám hajnalban ébresztett minket.
Egy darabig mindketten a legjobb tíz közt voltunk.
Mindketten voltunk országos elsők.
És megnyertünk egy mérkőzést.
Ez volt
az évszázad meglepetése.
Végül kikaptunk, és végre tényleg visszavonulhattam.
De számára elég jól telt 2015 nyara.
Ez a videó a mentális szívósságról szól.
Belül folyamatosan emésztett,
hogy nem juthatok vissza a US Openre.
Nem győzni akartam.
Az nem igazán érdekelt.
Más célom volt.
Visszamenni, és legyőzni a démonaimat,
amelyek mindent elvettek tőlem, és megváltoztatták az életemet.
De még mindig nem vállaltam fel a mentális problémáimat.
Arra jutottam, itt a tökéletes lehetőség megosztani a történetemet.
Beszéltünk róla családi körben, jó ötlet-e.
Nem tudtuk, jót tenne-e a karrierjének.
Volt róla vita, hogy jó ötlet-e.
Mardy szerint jó ötlet volt. Én is támogattam.
Volt, aki próbálta lebeszélni róla.
Ezzel
megmutatja a gyengeségét. És a gyengeség…
A sportolóknál nem előny.
Imádom a sportot.
Egész életemben imádtam.
Amikor keresztülmentem ezeken,
nem nagyon találtam olyan sikertörténetet,
hogy egy mentális problémákkal küzdő világszínvonalú sportoló
visszatért volna azon a szinten, ahol abbahagyta.
Leírtam a történetemet, hogy megjelenhessen a US Open első napján.
MARDY FISH VALL KÜZDELMEIRŐL A SZORONGÁSSAL
RITKA AZ ILYEN SZÍVBEMARKOLÓ VISSZATÉRÉS
FISH TESZ A MEGBÉLYEGZÉS ELLEN
Az elmúlt három évben szorongásos zavarral küzdöttem, ezért nem játszottam.
Ha már irányíthatatlan, az nagyon nehéz.
Szerettem volna, ha az emberek megértik,
hogy az nem működik, hogy „Lépj túl rajta!”
Ez nagyon fontos,
mert ez nem ilyen egyszerű.
Nem vagyok biztos benne, hogy ha eltelik még két hónap,
vagy talán még kevesebb úgy,
hogy nem kapok segítséget,
nem kapok gyógyszert,
nincs mellettem valaki a nap 24 órájában,
akkor ma még itt lennék.
Nekem segít, ha megnyílok, és beszélek róla.
Más játékosokkal is beszélgettem erről.
Talán van, aki nem szeretne a kamerák kereszttüzében
erről beszélni, de én arra jutottam,
elmondom a történetem, hogy másoknak segítsek.
Köszönjük, Mardy.
Hölgyeim és uraim,
nagy tapsot kérek Mardy Fishnek!
Mardy!
Amikor megjelent Mardy története,
és mi is elolvastuk,
annyira büszke voltam rá.
Mit hagy maga után örökségül? Mardy Fish régóta ismert,
de mindig is kicsit Andy Roddick árnyékában élt.
Az, hogy így megnyílt a mentális egészség kapcsán, ami a sportban kicsit tabutéma,
meg fogja határozni, ahogyan emlékezünk rá.
Rengeteg játékos köszönetet mondott neki.
Aktív és visszavonult játékosok is.
Mind hálásak voltak,
hogy elég bátor volt felvállalni a problémáit.
És ebben én is segíthettem neki.
Sokat jelentett.
Hölgyeim és uraim,
Mardy Fish!
Nagy tapsot neki, New York!
Mondd, hogy pá-pá, tenisz!
Pá-pá, tenisz!
ÖT ÉVVEL KÉSŐBB…
Az Egyesült Államok 120 éve vesz részt a Davis-kupán.
Harminckétszeres bajnokok.
És most megvan a 41. csapatkapitányuk.
Az amerikai csapat új kapitánya Mardy Fish.
DAVIS-KUPA MADRID, SPANYOLORSZÁG
Felhívott a USTA elnöke.
„Úgy döntöttünk, neked kínáljuk fel a csapatkapitányságot a Davis-kupán.”
Sosem felejtem el ezt a mondatot.
Azt mondták, senkinek se mondjam el.
Felhívott, és azt mondta,
az USA Davis-kupa-csapatának kapitányával beszélek.
- Nem semmi. - Azta!
Felhívott, hogy mostantól csak kapitánynak szólíthatom.
Mondtam, hogy bekaphatja, mert nekem Mardy Fish marad.
Mardy felhívott, hogy összerántaná a régi csapatot,
hátha még egyszer összehozunk valamit. Azonnal igent mondtam.
A Davis-kupa a tenisz legnagyobb csapatversenye.
Olyan, mint a focivébé.
A kapitány választja ki és vezeti a csapatot.
Ez tökéletes lehetőség volt rá, hogy tegyek az amerikai tenisz jövőjéért.
Mardy lett a 41. kapitány.
Úgy gondolom, ez nemcsak Mardy sikere,
hanem az amerikai teniszé is, hogy foglalkoznak a mentális egészséggel.
Mardy valójában szerintem sokaknál szívósabb mentálisan.
Feldolgozza és lekommunikálja a dolgokat.
Nem fél szembenézni a démonaival.
És ez nagyon hasznos lesz
az edzői és csapatkapitányi munkája során.
Nagyon jól fog neki menni.
Őt illeti ez a feladat.
De a legbüszkébb arra vagyok, hogy már nem érdeklik a kritikák.
Örülök, hogy Mardy eljutott oda, hogy a cél megéri számára a kockázatot.
Mindig küzdeni fogok a mentális problémáimmal.
Az elején azt mondtam az orvosoknak, alig várom, hogy túl legyek ezen.
Elmondták, hogy sajnos ez már az életem része marad.
Eltelt már hat-hét-nyolc év,
de még mindig…
Még mindig napi szintű küzdelem.
Csak mindennap én nyerek.
A feliratot fordította: Lipták András