Downloaded from YTS.MX
19 ЛИСТОПАДА 2004 РОКУ
Official YIFY movies site: YTS.MX
СТАВСЯ ІНЦИДЕНТ МІЖ ГРАВЦЯМИ Й УБОЛІВАЛЬНИКАМИ НА ГРІ НБА.
НЕРЕЦЕНЗОВАНІ ВІДЕОМАТЕРІАЛИ НЕ БУЛИ ДОСТУПНІ ГРОМАДСЬКОСТІ.
ДЕТРОЙТ АБО НІЩО
Час уже НБА припинити вдавати.
Назвіть її ХБА,
Хуліганською баскетбольною асоціацією.
Цим хлопцям ніколи не доводилося підкорятися правилам. Зіркові атлети.
Не міг повірити, що діється.
Класична масова бійка.
Непрофесійно.
Зовсім непрофесійно.
Це важно пояснити мешканцям американських передмість.
Рон Артест очманів.
У нього є психологічні проблеми.
Разом у всьому, друзі!
Стівен Джексон заслужив найсуворіше покарання.
Ніколи більше про це не говоритиму. Знімете це?
Як на мене, було забагато тиску.
Здавалося, що я намагаюся втекти, знайти вихід.
Тиск на НБА, щоб прибрати небажаних,
довести, що ці хлопці — не купка хуліганів.
Якби знали, що сталося,
ви б розуміли, які це мало для всіх наслідки…
ви б навіть не запитували.
Хочу, щоб це почули. Що сталося? Кадр за кадром.
Покажіть весь відеоматеріал.
А коли все розповімо, самі робіть висновки, що це.
«ПЕЛЕС-ОФ-ОБЕРН-ГІЛЛС»
ЛЮТЬ У «ПЕЛЕС»
ОРИГІНАЛЬНИЙ ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ЛЮТЬ У «ПЕЛЕС»
Добре, усе гаразд. Я можу йти сам!
-Гаразд. -Я можу йти сам!
Добре, гаразд.
Разом у всьому, друзі!
Коли дісталися роздягальні, пам'ятаю лише, як сів,
і довго там сидів, і…
Я буквально сидів у формі.
А мій телефон просто вібрував.
Мені телефонувала дружина, мати, брат, друзі.
Гадаю, було понад сто СМС-повідомлень.
Адреналін ще зашкалював.
Я там просто сиджу, намагаюся заспокоїтися, друже.
Ще наче в бійці.
У голові кажу: «З тебе досить».
«Може, ти вже ніколи не гратимеш. Починай думати про щось інше».
Дякую, я це ціную.
На ношах — постраждалий вболівальник.
На місці швидка з мигалкою, усередині жертви.
Цим завершилася гра «Пістонз»-«Пейсерз»
у «Пелес-оф-Оберн-Гіллс».
Але всі кажуть, що Детройт заплямовано,
і звинувачують окремих гравців «Пейсерз».
Як дістався додому,
усю ніч не спав, дивився на це.
Гадаєш, на спортивних аренах мають бути правила,
і ми маємо шанобливо
ставитися до атлетів-мультимільйонерів, наче вони особливі.
У цій лізі забагато гравців,
чиї дії і ставлення видають певне хуліганське мислення.
Пам'ятаю, як дивився телевізор,
і думав про те, скільки напрацювався як професійних гравець,
щоб досягти того, чого досяг.
Усе, заради чого працював,
зникає вмить.
О'НІЛ
Те, що я вибрався зі становища, у якому ріс у Колумбії, Південна Каліфорнія,
дозволило по-іншому дивитися на життя.
На парламенті штату майорів прапор Конфедерації
лише три-чотири роки тому.
Зростаючи, вирішуєш, виходячи зі свого оточення.
Оточення диктує, що варто робити,
але баскетбол став для мене притулком,
щоб, розумієте, не обрати криву доріжку, як багато хто.
Драфт нових талантів Національною баскетбольною асоціацією буде в середу.
Цьогоріч набір наймолодший в історії.
Один учень старших класів, Джермейн О'Ніл, вважає, що готовий грати в НБА.
Джермейн О'Ніл!
О'Ніл, кращий аматор США з Південної Кароліни,
вирішив випробувати долю на драфті.
Я знав, що час переходити в НБА.
Я той, хто може змінити родовід сім'ї,
хто може розірвати кайдани того,
що повторювалося знову і знову. Саме я.
«Портленд Трейл-Блейзерс» обрали Джермейна О'Ніла
зі старшої школи О-Клер у Південній Кароліні.
Мене в 17 обрали «Портленд Трейл-Блейзерс».
Отримуєш шанс грати в те,
у що більшість лише мріє у 17 років.
Розумієте? Лиш сів за кермо.
Але я пам'ятаю й освистування.
Воно було серед того, що мене дійсно мотивувало.
Мене вважали не гідним.
А тепер Джермейн О'Ніл…
Пам'ятаю, як уперше грав у грі НБА.
Наче справдив мрію.
Ніщо не зрівняється з виходом на ті арени НБА.
Відчуття енергії,
ненависті на арені опонентів,
надзвичайної любові на власній.
Джермейн О'Ніл!
Тоді я став наймолодшим гравцем, який зіграв у грі НБА.
Я перетворився з кращого гравця на шкільному майданчику
на четвертого за класом на моїй позиції у своїй команді.
Ніколи не думаєш про те, що не гратимеш. Про це не думаєш.
Якщо думаєш, ти невдаха.
Але я думав: «Як ви смієте навіть не давати мені шанс?»
Пам'ятаю, як сидів у кінці лави запасних зі сльозами на очах.
Я думав: «Щось має змінитися».
Лише кілька місяців тому «Пейсерз» поступилися Шакілу О'Нілу,
а цього тижня здобули Джермейна О'Ніла.
Коли подзвонили, що обміняли з «Портленду» до «Індіани»,
я був у захваті. Це був шанс грати з Реджі Міллером.
Реджі!
Завзята вболівальниця Реджі.
Уболіваю за Реджі.
Ходжу на ігри заради Реджі.
Знаю, він справжній борець. Легенда.
Я їм сказав: «Чуєте, дайте мені сусідню з ним шафку».
«Маю поговорити».
Ось Реджі. Ось кидок!
Я 18 років грав за «Індіана Пейсерз».
В Індіані дихають баскетболом.
Ним живуть.
Тож, оскільки я був закоханий у баскетбол,
я був у раю.
І мені пощастило, що Донні Волш,
президент і менеджер, ризикнув, узявши мене.
Реджі був тим, хто справді поставив «Індіана Пейсерз»…
ДОННІ ВОЛШ «ІНДІАНА ПЕЙСЕРЗ»
…на курс, на якому команда ще не була.
Він так хотів перемогти,
і робив більше за всіх і всюди, намагаючись здобути чемпіонство.
Реджі Міллер з «Індіана Пейсерз».
Один із визначних баскетболістів НБА.
-Радий вітати у студії. -Радий тут бути.
Чи на вас більший тиск цього сезону через успіх минулого сезону?
Гадаю, так.
Я хочу виграти чемпіонат.
Це моя велика мета. Минулого року ми були дуже близькі.
ФІНАЛ НБА 2000 РОКУ
У 2000 році дісталися фіналу, та програли «Лейкерс».
Джексон буде вкидати проти Шака.
Реджі повертається і кидає…
М'яч відскочив від кільця, і «Лейкерс» — чемпіони НБА.
Не можна не думати,
скільки ще шансів є в чудового Реджі Міллера?
Я грав уже 14-й рік, а ми так і не виграли чемпіонат.
Оцінюючи контракти й вік,
нам прийшов час омолоджуватися,
і це й зробили, ризикнули, узявши Джермейна.
У перший день після обміну,
був у «Чемппс» у центрі Індіанаполіса.
Зайшов і почув: «От на нього ми обміняли Дейла Девіса».
Люди були розлючені.
Команду спустошили.
Мені було 20 років.
Я ніколи не був у стартовому складі
кожної гри,
але я був готовий жертвувати чим завгодно
заради шансу.
Ви 100% не будете розчаровані.
Гадаю, будете дуже задоволені обміном.
Я багато що можу запропонувати.
Гадаю, Джермейн був справді відданий тому, щоб спробувати довести,
що він один з кращих гравців ліги.
І поза майданчиком він поводився з відповідною впевненістю.
Знаєте, він наче був тим, чого жадала НБА.
Я навіть думав, хоч і не одразу,
а з часом, що він зможе замінити Реджі.
Він точно демонструє, що готовий брати гру на себе,
і я не лише про його статистику,
а про лідерські якості, які він демонструє тут молодшим хлопцям.
Треба працювати більше за інших. Ну, бути жорстким.
Як на мене, Джермейн був дуже незвичайним гравцем для тих часів.
Він може робити чимало завдяки зросту,
але може й переграти в дриблінгу, і був дуже атлетичним.
О'Ніл у чудовому повному обертанні переграв Владе Діваца. О!
Джермейн мав от-от стати суперзіркою у грі.
Він ставав обличчям «Індіана Пейсерз».
З ХЛОПЧИКА НА ЧОЛОВІКА
Уперше центровий команди всіх зірок Джермейн О'Ніл
А тоді думав: «Так, я в захваті».
Я не зважав на хвилини чи очки.
Хотів, щоб ця молодь робила більшість роботи.
І виграти чемпіонат для «Індіани».
Ось що було для мене головним.
Моя основна мета —
і це не завжди відбувається за рік —
зібрати гравців, які пасують одне одному.
АРТЕСТ
«ПЕЙСЕРЗ»-«БУЛЛЗ» ОБМІНЮЮТЬ СІМ ГРАВЦІВ
Коли обміняли до «Індіани», я їхав в автобусі на гру в Маямі.
Сказали: «Не виходь з автобуса».
«Тебе обміняли».
І пам'ятаю, ну, я не послухав. Тож я вийшов з автобуса.
Сказали: «Не йди на майданчик».
А я пішов на майданчик.
Сказали: «Іди з майданчика».
Відповів: «Ні». І годину тренувався.
Нині на першій зустрічі зі ЗМІ в Індіанаполісі
нові гравці «Індіана Пейсерз»
висловили полегшення, що пішли з «Чикаго».
Тут добре після кількох років програшів у «Чикаго»,
це було важко. Я лише хочу додати певне прагнення перемоги.
Я не надто довіряв людям,
просто через те, що переживав, абощо.
Для мене всі вороги. Усі для мене вороги весь час.
Але ступаючи на майданчик, я довіряю.
Пам'ятаю найперше тренування після обміну.
Те тренування, що тривало три години,
пам'ятаю, підійшов Джермейн,
і так: «Не думаю, що ми колись так старанно тренувалися».
А я: «Ти правий. Гадаю, буде добре».
Рон був, певне, найпрацьовитішим з усіх, кого я зустрічав у житті.
Певне, він був найталановитішим гравцем захисту,
якого бачили за ціле десятиліття.
Рон інший,
але інший — не поганий.
Інший, часом, просто унікальний.
І Рон був унікально талановитим.
Ніколи не бачив, щоб хтось грав відчайдушніше за нього.
Він був міццю на майданчику.
Коли я на майданчику, віддаюся на 100%.
Ну ж бо, уперед.
Випробуй мене от тут. Будь хоч мега-гангстером.
Тут ми розберемося. Я тут помру.
Кожній команді потрібен такий Рон Артест.
Потрібен хлопець, якого всі трохи бояться.
Артест витиснув за межі майданчика.
Свариться з помічником тренера «Гіт» Кітом Аскінсом.
З Артестом краще не сваритися.
Знаєте, він такий, який є.
Диво-гравець, та має взяти це під контроль.
Він мені казав: «Це не чесно. Так не мають чинити».
Зрозумів, що в нього гіпертрофоване почуття справедливості.
Просто ніколи не любив людей. Вічно задирав їх.
Тоді ми мали кращого захисника в центрі — Джермейна,
і кращого захисника крайньої лінії оборони — Рона.
На майданчику ми були піснею руху.
Коли я тебе заблокував, якщо обійшов мене, Джермейн заблокував.
Були неврівноваженими психологічно. Ми з Джермейном.
Джермейн був неврівноважений, але стримувався.
У нас було чимало спільних умонастроїв.
Круті, жорсткі. Ми тебе переможемо.
І ми наче стали швидко перемагати команди.
«Індіана Пейсерз» на хвилі успіху.
«Індіана Пейсерз» мають кращий рейтинг в НБА.
«Індіана Пейсерз» — краща команда ліги.
«Індіана Пейсерз», гідний суперник у Східній конференції.
Ви не розумієте, які ми були вправні.
Мали кращий рейтинг у лізі цілий рік.
Дісталися фіналу Східної конференції.
Зараз оглядаюся на це, і саме ця серія запалила…
усе.
«Детройт» був дуже талановитим,
і ми знали, що гра буде важкою.
Це були дві кращі команди
у захисті й у нападі.
Тож я знав, хто виграє гру, виграє чемпіонат.
У цій серії вони нас довели до краю.
У баскетболі в плей-оф
допустима помилка така маленька.
У всіх є межі фізичної витримки. Це…
Зараз фол проти Гамільтона.
Може, Артеста виведуть з гри, але це точно був грубий фол.
Це погана поведінка.
Для них це значна гра.
На цій стадії гри не можна втрачати голову.
Гра надто важлива.
Не можна фолити невчасно
і давати супернику перевагу.
І вперше за 14 років
«Пістонс» виходять у фінал НБА!
Вони чемпіони Східної конференції 2004 року!
Програли шосту гру в Детройті.
Нас наче ножем штрикнули.
Грубий фол, у якому був винен Рон Артест,
він переломив ситуацію?
Ну, він точно вплинув.
Знаєте, важко сказати.
Я лише підняв передпліччя, розумієте?
І…
Гадаю…
Але рефері побачив. Розумієте, він…
Програш «Детройту» в конференції, пам'ятаю.
Ми мали вийти в фінал. Ми точно мали виграти.
ФІНІШ З ФОЛОМ
СЕЗОН «ПЕЙСЕРЗ» ЗІПСУВАВ ФОЛ, ПОГАНИЙ НАПАД
ГРУБИЙ ФОЛ АРТЕСТА СТАВ ПРОБЛЕМОЮ
АРТЕСТ ПРОСТО ВТРАТИВ КОНТРОЛЬ
Коли ми програли ту серію, хто виграв чемпіонат?
«Детройт Пістонс» щойно шокували «Лос-Анджелес Лейкерс».
Вони були психологічно стійкішими.
Я такий: «Гей, хлопці!»
Це було розчарування.
До зустрічі.
Люблю вас.
Вилазь зі сміття!
Наступного року я знав, що щось не так.
Я знав, що щось точно не так, і мені потрібно відсторонитися.
Я: «Документи, завершую кар'єру»,
а «Пейсерз» мені: «Ні, маєш грати».
«У тебе контракт ще на шість років».
Здавалося, Ронні щодня щось таке раптом казав.
Казав: «Завтра не прийду на тренування. Займуся музикою».
Треба могти робити, що хочеш.
Тож якщо я вирішив, що хочу вийти з гри,
чи облишити її на місяць… Я дорослий.
Я не божевільний лише тому, що роблю щось, що хочеться.
Якщо просиш про відпустку на початку року…
Друже, лишилося шість із половиною місяців, а ти зараз просиш таймаут?
У мене 23 листопада вийде альбом,
і після виходу альбому я, ну,
зосереджу весь час на виграші в чемпіонаті.
Я весь час був такий тривожний.
У мене калатало серце.
Тоді я це не міг контролювати. Це відбувалося щодня.
Тож я думав: «Мені справді треба зрозуміти, що не так».
«Чому ти не щасливий у баскетболі чи в команді?»
«Чому ти не щасливий? Визнач».
Я уже ходив до психолога, та тобі не легшає за мить.
Так, ми знали, що в нього був психіатр, який їздив з нами.
Ми знали, що він, певне, ходить до неї на сеанси.
Це ми знали,
та ніколи, знаєте, не казали,
що в нього справжня проблема, медична проблема.
Мав депресію і тривожність.
Мав депресію щодо деяких речей, тривожився щодо майбутнього.
Деякі люди контролюють емоції. Я ні.
Коли схвильований, щасливий, закинув м'яч у кошик, виграв,
цей емоційний стан для мене не корисний.
Позитивно чи негативно, ти це не контролюєш.
Облиш! Якого дідька ти робиш?
Я це з тобою не робитиму! Нумо, хлопче!
Наведи лад з бісовою охороною!
У нас там бійка.
Заспокойся.
Часом Рон був дещо схвильований.
І розвиток стосунків між Джермейном і Роном був тривожним.
Та остання соломинка:
сказавши, що втратив члена сім'ї,
поїхав на нагороду «the Source».
Леді і джентльмени, вітайте
Рона Артеста і Піті Пабло з «Тру Варіер»!
Ти кажеш, що їдеш на похорон, а минуло три чи чотири дні,
вмикаємо телевізор, а ти представляєш нагороду на шоу,
ми тебе три-чотири дні не бачили.
А переможець… Не знаю, що я тут роблю. Та все гаразд.
Здавалося, я намагався втекти.
Я намагався знайти спосіб утекти. Однозначно.
Не відповідатиму більше на питання щодо Рона.
Рон не хоче тут бути. Рон більше не важливий.
Важливі «Пейсерз», гравці, які щодня вдягають форму.
Я втомився відповідати на питання щодо Рона.
Я благав тих хлопців.
«Знайдіть спільну мову!»
Я не міг примусити їх усвідомити цю можливість.
Ніколи не слухав Реджі.
Тож щоразу, як він, ну, вів мене й навчав,
я думав: «Обламаю його на тренуванні».
Я знаю, що ми зводимо разом
молодих людей, які можуть дратувати один одного,
але, знаєте, я справді хотів виграти,
і я шукав той останній компонент команди.
Ось чому ми виміняли Стівена.
ДЖЕКСОН
Пам'ятаю дзвінок від Донні Волша і Ларрі Берда.
Мав говорити по гучному зв'язку, бо був на вулиці.
Був на 3200 вулиці з товаришами.
«Вітаємо в "Індіана Пейсерз"», — бла-бла.
Це була чудова мить.
Коли він сказав: «Вітаємо…», друзі почали скакати, і…
І я знав, що це безцінний шанс.
Коли Стівен прийшов,
це для нас стало найкращим, бо в нас були Джермейн, Рон,
тепер додали ще одного жорсткого, дещо несамовитого Стівена Джексона.
Весь прогрес іде через «Індіану». Це відомо.
Треба перемогти нас, щоб дійти вершини.
І я вважаю, що ми гідний супротивник.
Є всі компоненти. Треба їх поєднати.
Привабливий виклик.
Я готовий до виклику. Я живу заради нього.
Я обожнюю тиск. Я так живу.
Ми з ним обидва, ну, зі складних районів.
Ну, сваримося про те, хто прикриватиме кращого гравця,
і ледь не доходило до бійок.
І я тоді: «Гаразд, Стіве, хай буде».
І я так: «Цей хлопець шалений!»
У нас багато спільного, але ми геть різні.
Я знав, що він трохи не в собі.
Але він був дивовижним баскетболістом.
І я судив лише за цим. На решту було байдуже.
Було дивно. Робив своє. Днями курив траву.
Такі, як ми з Роном, вважають баскетбол життям.
Бог дав мені дар, щоб допомогти сім'ї вибратися з нашої ситуації.
Джек — дуже агресивна людина. У нас багато спільних рис.
Він розпалювався дуже швидко, і давав про це знати.
Серйозно ставився до гри.
Я вірний. Це головне. Якщо я з вами, то з вами.
Посваримося, і йдемо потім у бар, хтось щось скаже,
і я першим заступлюся. Ось який я.
Якщо з вами, то з вами. Я був відсутнім компонентом.
Ось що казали.
Я відсутній компонент команди-чемпіона.
Є лише кілька команд, які можуть сказати:
«Ми маємо шанс виграти чемпіонат». За мої 18 років,
саме тоді ми були готові боротися.
Це був наш рік.
Ось протистояння, на яке ми всі чекали.
Суперництво розгоралося задовго до початку сезону.
Дві команди, схожі стилі, виживе одна.
«ПЕЛЕС-ОФ-ОБЕРН-ГІЛЛЗ»
Перед грою в «Пелес» мали сім перемог і два програші.
Знав, що я хотів виграти ту гру більше, ніж всі.
Я не знав, що зрештою станеться.
Ми прийшли зробити гучну заяву.
«Ви чемпіони,
та ми вам повідомляємо,
цього року ви протистоятимете нам».
-Звідки ми? -З «Детройта»!
У «Детройті» було найважче грати. Там тобі не дають грати легко.
Очевидно, знаєте, перед нами важкий виклик,
коли ми… йдемо грати в «Пелес».
У них шалені вболівальники,
дуже вірні й захоплені вболівальники.
І часом дуже галасливі.
Так! Кращі, милі! Кращі! Так! Ось про що я говорю!
Уболівальники були значною частиною успіху,
бо хоч ти навіть на майданчику, ти чуєш, як скаженіють уболівальники.
Коли зайшли до зали, знали, що «Пістонс» виграють.
Лиш не знали, з яким відривом.
Щоразу, як 20 000 людей разом чотири-п'ять годин,
і вони п'ють,
ситуація готова. Десь хтось створить проблему.
Було кілька осіб, у кого ми мали забрати сезонні квитки.
З нас уже таки вистачило їх витівок.
Був вечір п'ятниці. У суботу не треба було на роботу,
наче трохи навіть більше цим насолоджувався.
Трохи випив,
спілкувався з друзями. Якось радував себе.
Чарлі — уболівальник. Мав сезонний квиток.
І того вечора були проблеми,
тож ми… збиралися з ним усе вирішити,
повідомити про відібрання сезонного квитка.
Зазвичай працювали на іграх «Пістонс» два-три рази на місяць.
Того дня нас розташували зі східного боку.
Гадаю, було певне суперництво з «Індіаною»,
і натовп був досить-таки заведений.
Усі в НБА хочуть такий.
Ось за що грають: перстень чемпіона.
Я там коментував гру для «ESPN».
«Індіана» була вражаюча.
Претенденти на титул чемпіонів,
можливо, тоді вони були кращою командою НБА.
Та «Детройт» був управним.
Був хорошою командою.
Я зламав палець і був у гіпсі. Стівен став на позицію атакувального захисника.
Я не розумів розмаху суперництва, у яке втягувався.
Вони боролися з цією командою весь минулий рік
у фіналі Східної конференції ледь не до бійки.
Це точно була гра-самоствердження.
Наша мить. Щоб не залишалося сумнівів.
Вони відчували — то їх рік,
а ми відчували, що маємо захистити титул.
Пам'ятаю, той вечір у «Пелес» був шаленим.
Наче майже якийсь позатілесний досвід.
Відчували, як на потилиці стає дибки волосся.
Щоразу перед грою, яку показують на всю країну,
арена шаленіє по-іншому. Більша світла. Більше камер.
До того, хто судитиме такі ігри, ставляться ретельно,
бо не хочуть ніяковіти всією лігою.
Ніхто тоді не хотів судити «Пістонс».
Знав, що чекає важка ніч.
Коли є Бен Воллес, Стівен Джексон, Рон Артест,
просто вже готовий рецепт катастрофи.
Баскетбольні вболівальники з усього великого штату Мічиган,
і ті з вас, хто завітав у «Пелес» з усього світу,
не сідайте.
Час вітати баскетболістів,
які представляють «Детройт Пістонс»!
Був найбільш запальний диктор. Так?
І це тебе запалює до того, що кажеш: «Я вас нині порву, "Детройте"».
У центрі гравець зростом 206 см під номером три,
Б-Бен Воллес!
Представили Бена Воллеса.
Це мене завело, я такий: «Порвімо їх. До дідька».
Тоді я не знав, що Бен Воллес утратив брата.
Наповнений тією енергією, знаєте, наче…
Я знав, що можу подіти цю енергію лише в баскетболі.
Наче був бочкою пороху.
Цікаво спостерігати це протистояння у відборі.
І сподіваймося на нову зустріч у плей-оф.
Поки «Пістонс» ідеально грають удома. «Пелес» знову повний.
Перед тією грою
гадав, що переможемо «Детройт»,
і хотів побачити, чи спрацює така команда.
О'Ніл.
Артест відступає… О, як Рон Артест відіграв чверть.
Чотири десятих…
Хоча мені було важко, я чудово грав.
Гра була нищівна. Ми домінували від початку до кінця.
Рон домінував. Його було не зупинити.
Два, три, чотири захисники не стримували Рона.
Він був надто рухливий. Точно був кращим гравцем на майданчику.
Ми вигравали понад десять очків, молоді хлопці говорили.
Вони зігралися.
Рон із Джермейном.
Рон був вправний, Джермейн вправний.
Було фантастично.
Ось наша мить. Ось наш великий вихід.
Ми прийшли, як королі.
Стівен, він грав досконало.
Я такий: «Він щоразу влучає з відстані».
Ми одразу розуміли, що були кращою командою.
Ми їх нищили.
Була сформована команда чемпіонів. Це було очевидно.
Бо ми їх перемагали,
звичайні вболівальники з квитками зникли.
Вони пішли.
Тож їхні місця зайняли люди, які поступово спустилися на кращі місця,
які вже, певне, хильнули перед тим, як спуститися на ті місця.
Так непоштиво, те, що вони вчинили. Гра майже закінчилася.
На полі був стартовий склад.
Вони вигравали 15 чи 20 очок.
О, Воллес чудово заблокував!
Це не фол.
У кінці гри відрив у 15 очок. По-моєму, гру закінчено.
Джамал Тінслі сказав Рону:
«Отримай уже свій фол». Рон на нього подивився так: «Що?»
«Отримай уже свій фол».
Ти отримав фол. Можеш уже йти, так? Добре?
Навіщо йому це взагалі казати?
Рон і без додаткової причини може наробити дурні.
Артест здобув 24 очки, О'Ніл — 20,
Крошер — 15, Тінслі — 13.
Ми біжимо назад, я пильную Бена. Коли йому кидають м'яч,
Навіть не збираюся іти в захист. Навіть не спробую фолити.
Він робив кидок з-під кільця.
Не хотів, щоб він закинув, і штовхнув його.
Це був надто грубий фол для тієї стадії гри.
О, Воллес! Ударив Артеста!
Це може стати проблемою, якщо їх не розборонити.
Воллес розчарований. Гравці намагаються втримати одне одного.
Стівен Джексон, і бачимо, Воллес заспокоюють.
І кричить Джексон…
Я нічого не маю проти малої сутички.
Вони вічно стаються. Штовхання, штурхання,
розумієте, усе це штучне.
Зазвичай у НБА ніхто не хоче бійки.
Потрібна жорстка неповага, щоб полетіли кулаки.
Ситуація змінилася,
коли Рон пішов і ліг на суддівський стіл.
Підійшов і ліг, а це не нормально.
Не можна лягати на суддівський стіл.
Це ж божевілля, розумієте?
Це ледь не гірше за фол.
Тоді я вже ходив до психолога. Тому застосовував поради.
Є метод, рахувати до п'яти?
Тобто якщо щось сталося, ти: «Один, два, три…»
Перш, ніж реагувати, просто порахуй, бо тоді є час подумати.
Команда була навколо мене.
Було смішно, бо почувався шишкою.
Відчував, що команда мене… Я знаю команду,
тому знаю, що Джермейн не дасть Бену підійти й зачепити мене.
Я це точно знаю. Ну, і в мене є Стів Джексон.
Я думав: «Клас. Нічого не маю робити».
«Усе гаразд».
Воллес ще роздратований.
Тепер Воллеса, гадаю, вилучено з гри.
На Бені було, певне, 10 000 пов'язок на руки, голову, зап'ястки,
і він почав кидатися.
Бачив, він жбурнув пов'язки з голови й зап'ястків.
Він точно втрачав самовладання.
Уболівальники не знають, та більшість із нас насправді товаришує,
тому вважають, що все піде за сценарієм вуличної бійки.
Тож як зреагуєш ти, реагують і вони.
Якщо так чиниш, як, гадаєш, чинять вони?
Гравці заводять натовп.
Краєм ока я бачив,
як вона летіла.
Дуже уповільнено.
Просто наче…
Усі мали б це побачити. Ось як повільно здалося.
Бам!
І Артест перестрибнув суддівський стіл,
і намагається дістатися лави!
Артест на трибуні!
Жах. Уболівальники втягуються.
Побачив, куди він, і за ним.
Він потребував допомоги.
Коли дістався його, йому в обличчя кинули ще одне пиво. Чоловік…
Стівен Джексон у бійці з глядачами.
Охорона намагається якось відновити лад.
Уболівальники й гравці б'ються! Гравці пробують допомогти один одному!
Рашид Воллес пішов на трибуну!
Це ганьба.
Усі гравці долучаються, щоб вивести інших гравців,
бо вболівальники долучаються.
О, яка сумна картина тут, у «Пелес».
Спускаючись з трибуни я думав: «Добре».
Не думав, що ще щось станеться.
Гадав, що все вже скінчено.
Я просто зупинився і завмер, оглянув усе.
«Чим зайнята охорона?»
Поліції не було. Я не бачив жодного в будівлі.
Я не бачив охорони. Не було нікого, щоб це зупинити.
Усі змішалися. Тобто як у масовій бійці.
Нас штовхали до виходу.
Я якось опинився на майданчику.
Пам'ятаю свій шок, наче побачив прибульця.
«Цей чоловік іде на майданчик битися?»
Бо я вже був ситий по горло.. Намагався не битися,
а мені забезпечили причини… Це моя зона комфорту.
При здоровому глузді на майданчик не підеш
із думкою, що варто задирати Рона Артеста після трибун.
О, яка сумна картина тут, у «Пелес».
Тепер перед лавою «Пістонс» розгорілася нова бійка.
Це вболівальник. Дуже небезпечно.
Уболівальники кидають…
Я його не бачив. Він ударив нишком.
Знаєте, такий…
підлий прийом.
Я туди побіг щосили, щоб допомогти йому.
Він послизнувся. Слава богу.
Кращий промах у кар'єрі Джермейна.
Якби Джермейн таки його вдарив…
глядач би помер.
…тепер на майданчик.
У Рона Артеста зараз дуже страшний погляд.
Найжахливішим було, коли я зрозумів, як усе вийшло з-під контролю,
і як далеко це може зайти.
Алло, 911.
Потрібно, щоб прибули в «Пелес», хутко.
-Там є поліція. -Тут бійка.
-Бійка між гравцями? -Хутко!
Гаразд. Уже виїхали.
Прошу, покваптеся.
Тоді на майданчику було троє поліцейських.
Не краще співвідношення проти 20 000.
Ситуація неконтрольована.
Тому вирішили вивести гравців з майданчику.
Виведемо їх з майданчику, вболівальники заспокояться.
У мене з-за спини вискочив поліцейський
із балончиком у руках,
і готується розпилити на Рона.
Не збирався розпилювати на Рона Артеста. Він уже на підлозі.
Він… Виглядав знесиленим.
Якось наскочив не Реджі Міллера в костюмі.
Я тоді не знав, що це Реджі Міллер чи взагалі гравець,
бо він був у костюмі. Запитав, що робить.
Не знати Реджі Міллера з «Індіана Пейсерз»?
Я схопив офіцера. Я: «Що ти робиш?»
Я такий: «Приберіть усіх з майданчику. Не розпилюйте спрей на нього».
Тоді я справді розлютився.
Ніхто не намагається нам допомогти. Нас буквально 15 проти 30 000.
«Пейсерз» намагаються відправити назад до роздягальні.
Ми всі схопили Рона й побігли.
Бачиш, як усі зібралися в одній зоні.
І жбурляють усе, до чого дотягнулися.
Тепер очманілі вболівальники намагаються напасти на гравців і кидають…
Хтось може справді постраждати.
Уболівальники «Пістонс» жахливо поводяться.
Кидають пляшки зі сходів.
Добре, усе гаразд.
-Я можу йти сам! -Гаразд!
Разом у всьому, друзі!
Пам'ятаю, казав на камеру: «Разом у всьому».
Завжди будемо в усьому разом. Я так жив.
Я радів, що допоміг брату викрутитися.
Я радів, що зміг допомогти брату.
Це видно по обличчю в роздягальні.
Я радів, що так учинив. Я підтримав брата. Так!
-Скажіть, як вас звати, сер. -Чарлі Хаддад.
Він ударив мене в обличчя. Ще боляче. Потрібен рентген обличчя.
Я й не знаю, що діється.
Треба припинити.
-Вийдіть назовні. -Тут не можна бути.
Після удару ми пішли, і вийшли через іншу кімнату,
наче мене захищали.
Почали вести людей до мого офісу.
Декого за ставленням: «Буде цікаво,
якщо вдаримося, і подамо в суд».
Пам'ятаю, глянув.
Бачив, розгойдували стільці, намагаючись їх виламати.
Арена накинулася на нас дуже хутко.
Натовп дещо виходив з-під контролю.
Хтось міг легко хапнути твою зброю.
Тоді я раптом побачив стілець, який летів.
Люди намагалися зашкодити мені й іншим.
Це була жахлива сцена.
Дісталися роздягальні, поступово
всі почали повільно повертатися зі своїми історіями.
Я весь час такий: «Джермейн мене наб'є».
Увесь час.
Я не хотів його бачити.
Знав, що він буде лихий. Для Джермейна головне — перемога.
Рон… нахилився до мене і спитав: «Ми будемо в халепі?»
Кажу: «Ти про що?»
Просто вибухнув.
Напав на Рона, і нам довелося їх розбороняти.
Я просто потребував підтвердження, що все, наче, закінчилося.
Так.
Тоді зайшла поліція, намагалися мене схопити, щоб посадити.
Я… Знову, перейшов у режим виживання.
Я такий: «Слухайте, я з вами не піду».
«Я сяду в автобус, потім у літак,
і повернуся додому. Зв'язуйтеся з адвокатами».
НБА і деякі вболівальники перейшли вчора на новий рівень обурення.
Почалася бійка між командою «Пейсерз» і вболівальниками на трибунах.
…ганебна бійка на грі «Пейсерз» і «Пістонс» у Детройті
могла бути найпотворнішим актом хуліганства в історії спорту США.
Усі й на всіх шоу про це говорили. «ESPN» кожні п'ять хвилин пускав у ефір.
Це була не бійка у Детройті в п'ятницю ввечері. Це був справжній бунт,
один із найогидніших випадків насильства на грі,
який ми бачили в країні.
Гравцям, яким тут платять мільярди доларів,
ніколи не доводилося підкорятися правилам.
Вони порушили головне правило всіх професійних атлетів,
тобто не має значення, що кажуть, чим у вас кидають,
ви не піднімаєтеся на трибуни.
Тон оповіді змінився.
Уся справа була в нас, у гравцях.
Рон, Стів, Джей-О, ось винні. Вони хулігани. Вони повелися неправильно.
І раптом з'явилися сумніви щодо моєї репутації.
Справа не тільки в тому, скільки людей це казали.
Справа у тому, хто це казав.
Важко заперечити,
що хуліганське мислення закралося в баскетбол.
Образ хуліганів створено, допоки хтось його не зітре в лізі.
«Вони хулігани». Ось що дослівно казали.
Усі це підтверджували. «Так, це через реп…»
Такого не кажуть,
хоча хокеїсти десятиліттями жорстоко гамселять один одного.
НБА каже, що бореться з образом поганих хлопців.
Татуювання, бійки, наркотики.
ЗМІ допомагають НБА висвітлювати себе як агресивний хіп-хоп спорт?
Покоління гравців-хіп-хоперів, більш відсторонене від уболівальників,
ніж попереднє покоління Меджика й Майкла.
Негайно ввели дрес-код.
КОМІСІЯ НБА ВВОДИТЬ ДРЕС-КОД
Є стара приказка. «Не можна було давати чорним гроші».
Нині є глибоке обурення проти деяких основних гравців.
Уболівальники вважають, що їм переплачують,
вони недопрацьовують, з ними панькаються, вони незрілі.
Гравці не навчилися поводитися,
у багатьох випадках, у цивілізованому суспільстві.
Телебачення тиснуло на лігу сказати:
«Гей, слухай, вони хулігани».
«Вони втратили контроль. Ці хлопці те та те».
Картинка гравців НБА, які йдуть на трибуни і б'ються,
облетіла весь світ. Це треба негайно припинити.
НБА уже кілька років отримувала на горіхи,
і їй шкодив цей образ, який створили багато гравців,
таких собі псевдогангстерів
чи, у деяких випадках, справжніх злочинців.
Тиск на НБА, щоб прибрати небажаних,
довести, що ці хлопці — не хулігани.
Цікаво буде подивитися, як поведеться ліга.
Ліга не може дозволити собі таку рекламу.
Не вважаєш, що важливо, що НБА має дати зрозуміти…
-Їм дадуть зрозуміти. -…дати їм…
-…чітко усвідомити… -…що це не повториться.
ЧЕРЕЗ 48 ГОДИН ПІСЛЯ БІЙКИ
Сьогодні я оголошую про наступні відсторонення…
ДЕВІД СТЕРН КОМІСАР НБА
…унаслідок дій на грі «Індіана Пейсерз» і «Детройт Пістонс»
19 листопада.
Рон Артест з «Індіани» відсторонений до кінця сезону.
Стівен Джексон з «Індіани» відсторонений на 30 ігор.
Джермейн О'Ніл з «Індіани» відсторонений на 25 ігор.
НБА оголосила безпрецедентні покарання
гравцям-учасникам гри в п'ятницю ввечері.
Джоне, це було безпрецедентне покарання.
НБА щойно оголосила,
що Рон Артест відсторонений до завершення сезону.
Девід Стерн фактично всім казав, і гравцям, і вболівальникам:
«Такий інцидент більше не терпітимуть».
Я ніколи не вважав, що мене не варто карати.
Але на 25 ігор? Я з цим не погодився, бо я лише зробив те,
що треба, щоб захиститися.
Шкода, що в мене не взяли інтерв'ю одразу,
бо тоді б казали: «Він правий», «Він помилився»,
було б значно більше думок, окрім єдиної відзнятої версії
і відсторонення, а ми мали мовчати.
Я ніколи про це не говорив з Девідом Стерном.
Оповідь про події базувалася на редагованому… висновку «ESPN».
Навіть не було чесного суду того, що сталося.
Комісар Стерн має в цій ситуації широкі повноваження, розумієте.
Зазвичай у випадках, коли стається подібне,
є ситуація, коли втручається третейський суддя
і веде перемовини між сторонами,
щоб дійти згоди щодо якогось покарання.
Та оскільки проблема виникла на майданчику,
третейським суддею є… Третейського судді немає.
Це комісар Девід Стерн.
Він остання інстанція. Його слово — закон.
Буде цікаво побачити…
Мені це подобається. Ти можеш вирішувати.
-І переглядати рішення. -Так.
Рішення відсторонити Артеста на весь сезон було одностайним?
-Так. -Чому?
Було одностайним.
Виключно моїм.
Спершу здавалося, що ситуація складна,
та потім вона раптом стала абсолютно чорно-білою.
Що, по-твоєму, змінилося?
Знаєш же, що змінилося?
Цікаво. Чому змінилася?
-Знаєш, чому змінилася? -Ні.
-Не знаєш, чому змінилася. -Ні.
Хто був відсторонений?
-Гравці. -Хто керував цим процесом?
-Стерн. -Ну ось.
НБА усвідомлює той факт, що не хоче відвертати вболівальників,
бо вони за все платять.
Нас хотіли звинуватити для порятунку ліги. Не хотіли винити вболівальників.
Сидиш, дивишся, як кидають дартс.
І нічого не можеш сказати.
Оповідь дещо змінюється, якщо подивитися записи повністю.
Я не проти заслужених звинувачень, але хочу, щоб це почули.
Що сталося? Кадр за кадром.
Зараз я хочу представити прокурора округу Окленд.
НБА хвилювалася щодо образу в ЗМІ.
Образ уже було заплямовано,
і суворість санкцій і відсторонень була досить жорстокою.
Гадаю, хотіли, щоб я дав цим хуліганам-мільйонерам зрозуміти,
що, гей, так не можна. Але я мав дивитися на факти
і вирішити, які звинувачення доречні.
Усіх учасників цієї сутички буде притягнуто до відповідальності,
незалежно від того, чи це гравці, чи вболівальники.
Розмах справи був незрівнянним.
Вона стала набридливою з боку ЗМІ.
Вони мене щодня постійно діймали.
Хотіли проповідувати, що варто, і що не варто робити.
У це було вкладено чимало зусиль.
Це буде довге розслідування,
ймовірно, складніше за розслідування вбивства, бо так багато свідків.
Понад тисяча сторінок поліцейських рапортів.
На відміну від більшості злочинів мали стільки відео з різних ракурсів.
«Пелес» надав касети з кожної камери, яка була всередині арени,
і з усіх камер у вестибюлі, коли люди йшли.
Ми хотіли впізнати кожну людину,
гравця, уболівальника, працівника «Пелес». Усіх, хто зробив щось погане.
Зрештою дійшли до того,
що ізолювали фотографії людей, яких ми розшукували,
і почали показувати в ефірі.
Вражаючі новини щодо бійки у «Пелес».
«Локал Фор» отримав ексклюзивне відео
обвинувачуваного у жбурлянні стільця в натовп
під час бійки в п'ятницю ввечері.
Людину, яка кинула стілець
і вдарила двох інших, звинувачують в очевидному злочинному нападі.
Якщо подивитися на вболівальників, деякі насолоджуються.
Чарлі Хаддад і Ей-Джей Шеклфорд
спустилися на кілька рядів і вийшли на майданчик,
один із них пішов на майданчик
безпосередньо до Рона зі стиснутим кулаком.
Тож у той момент Рон мав повне право захищатися.
Божевілля. Усе представили так, наче я винний.
Дуже вірного вболівальника точно образили.
Одним з головних розшукуваних був чоловік, який кинув склянку.
Головну увагу треба зосередити на тому, хто почав безчинство.
Чоловікові, який жбурнув склянку.
Найбільшою проблемою було те, що ми не могли визначити, хто кинув.
І я дивився, і повторював: «Покажіть ще раз».
Я дивився відео десять-дванадцять разів, поки все розгледів.
Я раптом зрозумів, звідки я його впізнав.
Він колись зустрічався з сусідкою.
Я знав, хто це. Зрештою, я особисто упізнав того, хто кинув пиво.
-Можна поговорити? -Залишите мою власність?
-Лише питаю, чи можна поговорити. -Ні.
Підозрюваний у киданні пива вболівальник,
якого обвинувачення впізнало як Джона Гріна,
хотів відігнати репортерів
від дому в передмісті Детройта з псом у понеділок.
Я був у кабінеті. Мені зателефонував диспетчер
і сказав: «Мені телефонує чоловік, каже, що це він кинув склянку».
ДЖ. ГРІН
Це було неправильно. Ті хлопці не мали йти на трибуни.
Ну, особливо нападати не на того.
-Це я. -Що ви?
Так. Ось, це я.
У вас досі є це джерсі?
-Є. -Можна подивитися?
-Навіщо? -Маю пересвідчитися…
Є. То в мене проблеми?
Ні, поки не висунули звинувачення.
Перш, ніж… Дозвольте швидко подзвонити адвокату.
Чоловік, який усе почав.
Боже, він головний суспільний ворог.
Зараз він уперше висловиться.
Очевидно, хто кинув склянку.
На вас була… Бачив Бена Вол…
Чи так, чи там стоїть ваш ідентичний близнюк.
Мені це вже кілька разів казали.
На вас вказали як на того, хто кинув склянку.
Так.
Коли хтось вам це каже,
чи саме ви кинули склянку, як ви відповідаєте?
Наразі, знаєте, я… Не розумію.
Знаєте, відео красномовне.
Вам було ніяково, коли Рон Артест пролетів повз вас
і напав на хлопця поруч із вами?
Я відчув полегшення. Ні.
Боже!
Ви взагалі відчуваєте співчуття
чи жаль, що він напав не на того, а саме ви…
Я лише жалію, що швидше не виставив ногу.
-Щоб збити з ніг? -Так.
Гадаю, Джон Грін влаштував усю цю бійку.
Здається, вважаєте вболівальників…
Ви кажете, що вболівальники більш винні, ніж гравці. Так?
Я кажу, що один вболівальник більш винний, а саме містер Грін.
Якби не кинув склянку, Артест не пішов би на трибуну,
і гравці не пішли б,
уболівальники б не реагували на гравців на трибуні,
і, певне, бійка завершилася б на майданчику.
Усім присудили, крім Джона Гріна,
штрафи, відшкодування, умовне, громадські роботи,
зрештою кожен отримав саме такий вирок.
Джону Гріну висунули обвинувачення у побитті
за жбурляння пива, і ще одне обвинувачення у побитті
за те, що вирубив Рона Артеста.
Важливо, щоб розуміли, що після кримінального суду
я апелював проти відсторонення,
і коли зрештою потрапив до федерального суду,
федеральний суддя, який уже бачив усі ракурси,
сказав, що я мав право так чинити.
Буду з вами відвертим. Я не прийшов туди з історією.
Мені було плювати.
Я був у становищі,
коли я чи допомагав брату, чи ні. Я допоміг.
Я вибачився, що пішов на трибуни. Вибачився, що осоромив лігу.
На цьому завершив. Але я не підлабузнювався.
Моє відсторонення не зменшили. Лише Джей-О.
І Рон теж лишився відстороненим на рік.
За ті дії, це був значний час, зрозумійте.
То були легкі тілесні ушкодження.
Зазвичай за таке відсторонюють аж на годину, максимум.
Те, що з ними зробила система правосуддя
тьмяніє у порівнянні з покаранням НБА.
Та склянка пива змінила все.
Коштувала всім нам…
чималого грошей і часу.
Багато кому багато чого коштувала.
Загальна повага до Реджі Міллера
і те, як він грав цього року, спричинили розмови, що він передумає,
але Реджі ніколи не давав приводу вважати, що рішення не остаточне.
Реджі!
Коли все це сталося,
тоді я вирішив: «Мені час залишити спорт».
ДЯКУЄМО ЗА 18 ЧУДОВИХ СЕЗОНІВ!
Якби не було бійки, ми стали б чемпіонами. Жодних сумнівів.
Це було найбільш божевільним.
Це єдине, про що я шкодую в усій цій ситуації,
що ми не зробили того, що обіцяли зробити разом з Реджі.
Була гірка радість
через те, як мене переповнювали емоції.
Наче промайнуло 18 років.
І ось твоя остання гра НБА в житті.
Ні з чим не зрівняти.
Чисте. Особливе відчуття.
Так.
Протягом 18 років
я мав велике щастя
бути з «Пейсерз» і бути з Індіани.
Так, боляче.
Мені боляче. Він зробив справді все, що міг.
Я прошу вибачення, бо немає причини,
з якої Реджі має сидіти вдома без перстня.
Моє джерсі гравця «Індіани»
опинилося на екранах у найгіршу мить моєї кар'єри.
Тому одягаючи його, хочеться сховатися.
Я більше не хотів грати у джерсі «Індіани». Забагато тиску.
Просив, щоб мене обміняли, бо казав, не люблю конфліктів.
Вважаю, що краще йти далі, тоді й інші переживуть це.
Усі можуть далі будувати кар'єри.
Це був наче ляпас.
Після всього, що пережили минулого року, ти хочеш піти?
Для нас із Роном були тривалі наслідки.
Ти відповідаєш за тих, кого вплутав.
І для мене це був найбільш легкодухий хід,
який я бачив у бісовому житті.
Іноді ти боягуз, треба це визнати. Бум. Просто.
І, так, мені треба було…
У таку мить телефонуєш товаришу по команді,
навіть якщо тобі дуже незручно.
Тож так, шкода, що так не сталося.
Я довго намагався зрозуміти, що не так.
У 23 роки, якби я був стабільнішим, я, певне, став би дійсно видатним.
Рон Артест, до речі,
Рон Артест з «Лос-Анджелес Лейкерс» нині має новину.
Рон подав клопотання про заміну імені на Метта Ворлд Піс.
Смішно. Нагадує, як Принс став
«артистом, раніше відомим, як Принс». Облиште!
Після бійки
сказав психологу: «Хочу віднайти рівновагу».
«Решта не має значення».
Я намагався уже
так емоційно не прив'язуватися до гри.
Це ж буддизм, так?
І Метта — буддистське ім'я.
Я хочу надалі прив'язуватися до якнайбільшої кількості позитиву.
Дивлячись на мою кар'єру,
я не був добрим товаришем, а Метта інший.
Бути добрим другом, любов'ю, добротою.
Хочу спілкуватися. Хочу бути кращою людиною. Розумієте?
І саме це означає для мене Метта.
Я роками справді був лихим на Рона,
і в мене в душі виросла відраза.
Певне, був ще лихішим, коли він виграв чемпіонат.
Рон Артест максимально використав другий шанс.
І пройшов шлях від бійки в «Пелес»
до титулу чемпіону НБА з «Лос-Анджелес Лейкерс»
Роне, ти єдиний гравець «Лейкерс»,
який уперше став чемпіоном. Ти чемпіон. Які відчуття?
Я мав стати чемпіоном з Джермейном, Донні, Ларрі
Джамалом Тінслі і Джеффом Фостером в «Індіані»,
але я від них утік. Я почувався боягузом.
Мені не комфортно поряд з ними. Поряд з ними почуваюся боягузом,
бо я їх облишив як товариш по команді.
І тоді мені випало стати чемпіоном, розумієте, тож…
Поговорімо про гру.
Я покінчив із ситуацією. Утратив купу грошей. Однаково.
Але мені досі здається, що вона визначає Джермейна.
Джермейн О'Ніл.
Він мав от-от стати одним з найвидатніших гравців в історії.
Дивлячись на Джермейна нині,
гадаю, він постраждав більше за всіх гравців.
Бо Ронні Артест опинився в «Лейкерс» і виграв чемпіонат.
Навіть Джексон грав у команді-чемпіоні, «Сан-Антоніо».
А кар'єрі Джермейна підрізали крила.
Та команда була на його плечах, лідерство — його відповідальністю,
коли все сталося, а він не був винний.
Але його звинуватили.
Я ніколи справді не пробував ужити слово «жаль»,
але…
це частина мене,
яка… завжди мене бентежила.
«Скай 4» літав нині над «Пелес-оф-Оберн-Гіллс»,
де бригади починали зносити арену.
«Пелес» був домівкою «Детройт Пістонс», бачив три чемпіонства НБА
до остаточного закриття після сезону 2017 року.
Це тягнулося роками.
Я ні з ким не хотів говорити, хотів жити далі.
Але так ніколи не позбувся цієї тіні.
Люди вважали, що квиток гарантує їм право чинити, як хочуть.
Право діяти й ставитися до інших, як хочуть.
Я не кажу, що багато що тут було правильно,
але вони мали особисту прив'язаність до цих гравців.
Щороку спливає.
Тоді ще ненароджені діти питають.
Уболівальники так емоційно залучені.
Там живе темрява.
Якщо ти професійний атлет, не можна йти на трибуни.
Боже, скільки було змарновано часу й ресурсів,
коли ставалися злочини й убивства.
Усім було байдуже, хто виграв кримінальні справи,
хто виграв апеляцію.
Я не міг говорити роками.
Зараз востаннє можете мене спитати про це лайно.
Я не хочу говорити про покидька, що кинув пиво.
Не хочу говорити про втрачені гроші.
Це ганьба.
Якщо я у чомусь винний, вважав, що це допоможе.
Не правильно.
Уболівальники й гравці б'ються. Гравці…
Дещо ніколи тебе не залишає.
Ніколи не відпускає.
Лють у «Пелес» — одна з таких подій.
Якась частина мене, певне, донині
ще залишається в «Пелес», поки його не знесуть.
Переклад субтитрів: Дарія Хохель