Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‏- NETFLIX מציגה -
‏רגע! חכה! ‏-זה כואב!
‏זה מסריח!
‏אתה בסדר?
‏אתה יכול לקום?
‏החיים שלכם טובים.
‏אין לי כלום.
‏שום דבר.
‏כולכם משאירים אותי מאחור.
‏אתה משוגע.
‏קדימה.
‏קום.
‏תניח לי!
‏למה שלא אישאר כאן?
‏אני אלך למזבלה עם שאר הזבל!
‏זה נכון.
‏שמונים אחוזים ‏מהאנשים בעולם הזה הם זבל, נכון?
‏מה עם 20 האחוזים הנותרים?
‏הם חלאות.
‏זה כל כך אכזרי!
‏אמרת את זה בעצמך.
‏אני חושב שיש לפחות אחוז אחד שבסדר.
‏האנשים האלה לא בסדר.
‏הם פשוט לא מודעים למציאות!
‏בסדר! טוב!
‏טוב…
‏בוא נלך הביתה.
‏קדימה.
‏חתיכת דפוק!
‏אני אתפוס אותך על זה! תיזהר!
‏- אני בן 46 והפכתי לאדם מבוגר משעמם -
‏בוא הנה!
‏כולם מזדקנים עוד ועוד,
‏אבל אנחנו נשארים אותו הדבר.
‏מה שחשוב זה לא המקום אליו אתה הולך,
‏אלא עם מי אתה הולך.
‏אתה תהיה בסדר.
‏אתה מעניין.
‏גם הגוף שלך מלא במילים ‏שמחכות להגיע לגן עדן.
‏זה נשמע כל כך רגיל.
‏ביום האחרון של 1999,
‏כשדרכינו נפרדו, היא אמרה,
‏"אביא את הדיסקים בפעם הבאה."
‏אלה היו מילותינו האחרונות.
‏ואז…
‏זה נגמר בינינו.
‏- שנת 2015 -
‏- טוקיו הייתה כמו ספינת הטיטניק השוקעת -
‏"מופע בואו ניהנה!"
‏- באהבה והערכה ‏לכל מי שתמך בנו במשך 30 שנים! -
‏- בואו ניפגש שוב מתישהו! -
‏מר אוגורו! ‏-מר אוגורו!
‏מר אוגורו!
‏-אל תלך!
‏מר אוגורו!
‏כולם, היום,
‏בואו ניהנה! ‏-ניהנה!
‏אתם יודעים, אני ממש רוצה להודות לכם ‏שעזרתם לנו להחזיק מעמד זמן כה רב.
‏תודה גם לך!
‏למען האמת,
‏אני פשוט מרגיש כאילו התוכנית לא הסתיימה.
‏אני לא ממש יודע מה כדאי לי ‏לעשות בזמן הפנוי שלי עכשיו.
‏למעשה, יכול להיות שאחזור לאולפן הטלוויזיה.
‏שלא תעז!
‏אני סאנאי. קייצ'ירו סאנאי.
‏תודה. ‏-נעים להכיר אותך.
‏אני סאנאי. קייצ'ירו סאנאי. ‏-לא, זה…
‏הקמתי סוכנות עובדים זמניים.
‏אעשה כל מה שצריך, אפילו אממן תוכנית.
‏וואו…
‏באמת הפכת, אתה יודע…
‏להיות די רגיל.
‏פתחתי דף חדש.
‏אני רואה.
‏אתחיל מחדש כמה פעמים שצריך.
‏אז בואו ניהנה!
‏בואו ניהנה! ‏-ניהנה!
‏בבקשה.
‏תודה.
‏תודה שבאתם.
‏תודה רבה לך, מר אוגורו!
‏תודה רבה על כל מה שעשית. ‏-תודה!
‏קבלו את הבמאי הוסוי
‏עם בנות "מופע בואו ניהנה!" ‏בריקוד לשיר "עוגיית המזל קוי סורו".
‏כולם, לרקוד!
‏- תודה, "מופע בואו ניהנה!" ‏תודה על 30 שנים! -
‏מר הוסוי!
‏הוסוי, אתה רוקד גרוע!
‏אל תהיה כל כך מדוכא. תיהנה.
‏יש!
‏היי.
‏אל תשתה יותר מדי הערב.
‏אני אהיה בסדר.
‏"יש" מגיע שוב!
‏ראית את סקיגוצ'י?
‏הוא כאן?
‏גם הוא היה מעורב בתוכנית הזאת.
‏הוא כאן, נכון? ‏-בואו ניהנה עוד יותר!
‏בעצם הוא עזב עכשיו.
‏באמת? ‏-כן.
‏זה החלק הטוב!
‏זה כל כך חמוד! ‏-הינה הפזמון!
‏כולם ביחד עכשיו!
‏- סקיגוצ'י: מסיבה, מה? ‏אני לא בטוח. אם אוכל, אבוא. -
‏להסתובב!
‏- הגעת? ‏אתה פשוט צריך להתפטר. -
‏בבקשה תעלה לבמה, מר אונדה.
‏אני מצטערת! ‏-סליחה.
‏תודה.
‏רקדת קודם.
‏עשיתי המון טעויות.
‏אף אחד לא מסתכל ממילא.
‏כן, אתה בטח צודק.
‏אבל זה חשוב יותר מכל דבר שעשיתי.
‏אני עובד בחברה שייצרה את הגרפיקה לתוכנית.
‏לא משנה כמה הם טובים,
‏זה לא שמישהו אי פעם יזכור אותם.
‏אני יודעת איך אתה מרגיש.
‏אני מבינה לגמרי.
‏באמת?
‏אתה מזהה את פניי?
‏עשיתי שישה סרטי DVD.
‏באמת?
‏רוצה לצאת מכאן?
‏אין בזה טעם. זה כמו הלוויה.
‏נכון?
‏וואו! המקום הזה ענק!
‏זה מגדל טוקיו.
‏מה?
‏אני אוהבת את מגדל טוקיו ‏יותר ממגדל עץ השמיים. הוא סקסי.
‏אני אפרסם את זה בבלוג שלי.
‏את חושבת שהוא סקסי?
‏הוא נכבה.
‏מה?
‏מה קרה?
‏כשהיית…
‏ילד…
‏רצית להיות כמו שאתה עכשיו?
‏מה?
‏אני לא ממש בטוח.
‏אני…
‏בהחלט לא.
‏- סקיגוצ'י: ‏תתפטר מהעבודה הזאת ובוא לעבוד אצלי -
‏- ארבע רמות של שיעורים מקוונים ‏לילדים מכל הסוגים -
‏- כבר אין צורך בכיתות -
‏- קנטה סקיגוצ'י -
‏- בקשות חברות -
‏- קאורי אוזאווה (קאטו) -
‏- מקבלת הפנים השנייה. ‏הינה כמה תמונות שכולם שלחו! -
‏היא באמת הפכה…
‏להיות רגילה.
‏תודה.
‏הגשם הכבד ינוע למזרח יפן, אז היזהרו מאוד.
‏אה, את פה.
‏שלחתי לך הודעה שאבוא.
‏באמת?
‏אני לוקחת את אלה איתי. ‏חלק מהספרים שלי עדיין כאן.
‏אני חושב שזה שלי.
‏האם בכלל התכוונת להתחתן איתי?
‏אז כנראה הכול היה שקר.
‏מה היה שקר?
‏תחזיר לי את כל השנים האלה!
‏את יודעת שזה בלתי אפשרי.
‏רגע!
‏אני מקווה שתישאר כלוא כאן לנצח!
‏הגשם ממש חזק. קחי מטרייה.
‏- שנת 2011 -
‏- הייתי מוצף בעבודה, -
‏- כנראה בגלל הרעידות העוקבות ‏של רעידת האדמה -
‏יממוטו!
‏כמה שעות העבודה הזאת תיקח לך?
‏היי, חבר'ה. ‏-כן?
‏צריך להגיש את שני אלה עד היום בשעה 17:00.
‏שלא יגיעו באיחור.
‏בסדר. ‏-בסדר.
‏לוקח לך נצח עם זה, טניגוצ'י.
‏זה לוקח הרבה זמן.
‏זה לא בשליטתי.
‏המקום הזה הרבה יותר גדול, נכון?
‏למה לעזאזל אנחנו עוברים בזמן כזה?
‏כן, העיתוי ממש גרוע.
‏אתה לא צריך להיות ‏באיזה מקום עכשיו, מר סאטו?
‏לעזאזל.
‏תרצו לאכול קודם?
‏אני מצטערת. הוא אמור להגיע עוד מעט.
‏זה בסדר.
‏סליחה.
‏למה אתה לבוש ככה?
‏אני מצטער על האיחור.
‏הינה.
‏בסדר, נאכל עכשיו.
‏בהחלט.
‏יש ממש עומס במשרד כרגע.
‏זה בסדר. כלומר, ‏להיות עסוק בעבודה זה דבר טוב.
‏אף אחת מהעבודות לא משתלמת במיוחד.
‏אבל יש הרבה עבודה.
‏אז להתפרנס זאת לא בעיה.
‏כן.
‏נשמע כמו עבודה קשה.
‏טוב, אני מניח שאפשר לומר שהיא קשה.
‏למרות שאנחנו עובדים על חומרים ‏בנושא רעידת האדמה או פוקושימה,
‏אנחנו צריכים גם לעשות גרפיקה לתוכניות זבל.
‏זה קצת משגע אותך.
‏אני מבינה… ‏-אבל ככה העולם.
‏אני מניח שעלינו פשוט לקבל את זה. כן.
‏בכל אופן, זאת העבודה שלי.
‏על מה אתה מדבר?
‏סליחה.
‏סלחו לי לרגע.
‏הלו?
‏כן?
‏אני מבין…
‏אין שום בעיה.
‏אני אעשה את זה עכשיו. בסדר. הבנתי. ביי.
‏נתראה.
‏אני באמת מצטער.
‏אז… ‏-גבר מסתגר בן 45 רצח את הוריו.
‏אני צריך לעשות שחזור.
‏היי. ‏-מה?
‏מה זה היה קודם?
‏"ככה העולם, אז עלינו לקבל את זה."
‏סליחה. אני חייב ללכת עכשיו.
‏ככה אתה תהיה אחרי שנתחתן?
‏לא, כלומר, אנחנו ממש עסוקים כרגע.
‏אנחנו לא יכולים להתחתן ברגע זה.
‏אז אתה פשוט דוחה את זה.
‏כלומר…
‏את יודעת שהרבה יותר אנשים ‏מתחתנים אחרי רעידת האדמה.
‏נו? מה עם זה?
‏ובכן, זה סוג של…
‏זה פשוט…
‏כל כך רגיל, נכון?
‏סליחה. אני מצטער על זה. בסדר.
‏אימא שלך תהיה פה עד מחר, נכון?
‏תשכח מזה. אם תתנהג ככה, ‏אפילו אם תכיר את אבא שלי, זה ייגמר רע.
‏בסדר. טוב… ‏-מה?
‏בואי נאכל שוב ‏ארוחת צוהריים ביחד מחר, שלושתנו.
‏אשיג לנו שולחן איפשהו.
‏אני באמת מצטער על היום.
‏אני אלבש חליפה ראויה והכול, כן.
‏אז תמחקי את כל מה שקרה היום מהזיכרון.
‏זה… ‏-פשוט תמחקי את זה.
‏אני לא יכולה לעשות את זה. ‏-אני נשבע, אעשה את זה כמו שצריך מחר.
‏בסדר.
‏אני נשבע שאעשה את זה כמו שצריך. ‏-כן, בטח.
‏אני נשבע שאעשה זאת כמו שצריך.
‏סליחה.
‏נחמד. תנו לי חיוך. הינה.
‏הינה זה בא.
‏- שנת 2008 -
‏- מספר מכות הברק ‏הגדול ביותר שתועד אי פעם בטוקיו -
‏זה ממש מצחיק אותי כשאני נזכר בזה.
‏אבל זה הסתדר בסוף.
‏באמת? ‏-מר אוגורו אהב את זה.
‏באמת? ‏-כן, זה בסדר.
‏אני שמח לשמוע. ‏-תחזיק מעמד.
‏תודה. ‏-בטח. להתראות.
‏זה החשבון על הפעם הקודמת.
‏תגיד לבוס שלך להפחית את המחיר ב־30 אחוזים.
‏מר אונדה.
‏כן?
‏היי! תפסיק!
‏היי! תפסיק עם זה!
‏תפסיק!
‏מר סאטו.
‏מר סאטו!
‏תבדוק את זה, בבקשה.
‏הינה זה בא.
‏מה זה, לעזאזל?
‏זה לא מה שהם ביקשו.
‏אבל זה יותר מעניין.
‏תשכח מזה. תעשה את זה רגיל.
‏זה מטורף.
‏מר סקיגוצ'י אמר לי שעליי למצוא ‏משהו שאוכל ליהנות ממנו בעבודה הזאת.
‏תשכח מזה.
‏הצעירים רק בוהים בטלפון שלהם, ‏לא בטלוויזיה.
‏אנחנו צריכים להכין את הדברים האלה ‏לעקרות בית ולקשישים.
‏הרעיונות המתוחכמים שלך לא מסתדרים איתם.
‏תעשה את זה שוב!
‏חזרתי.
‏סקיגוצ'י, בוא הנה!
‏מה הבעיה שלך?
‏יש לך מושג מה עשית?
‏כן.
‏מי נותן לנו עבודה לדעתך?
‏רוצה לחזור לעבודה העלובה שהיינו עושים פעם?
‏המצב לא שונה עכשיו.
‏מה אמרת, בן זונה?
‏מה קרה לך לאחרונה? אתה מתחרפן.
‏אני לא מתחרפן.
‏אני יודע שרצית לעשות את אותו הדבר.
‏כן, אבל…
‏אני מתפטר מהעבודה הזאת.
‏אתה אומר את זה כבר שנים.
‏יש לי ילד בדרך.
‏עם מי?
‏עם החברה שלי. ‏-כן, אבל איזו?
‏טוב, בוא נראה…
‏זוכר את נשיא החברה שנעצר?
‏כן…
‏מתאגיד מה־שמו.
‏זוכר את המסיבה שהנשיא הבזבזן תקלט בה?
‏זאת הבחורה שפגשתי שם.
‏יצאת איתה?
‏לא ממש יצאתי איתה. יצאנו לסירוגין.
‏אז אנחנו מתחתנים.
‏לך ותעשה מה שאתה רוצה.
‏כתבת רומן, נכון?
‏תתחיל שוב לכתוב. או שזה היה משחק?
‏אם הייתי יודע לכתוב רומנים, לא הייתי כאן.
‏למי אכפת מה זה? פשוט תעוף מכאן.
‏- במעלה הגבעה במרויאמאצ'ו, שיבויה, -
‏- יש מלון אהבה ליד שינסן. -
‏- יש להם חדר עם טפטים ‏שנראה כמו החלל החיצון. -
‏- באותו הזמן, בשביל שנינו, -
‏- זה היה המקום היחיד שבו הרגשנו בטוחים. -
‏- אהבתי את החברה שלי ‏יותר מאשר את עצמי, ו… -
‏- אתה תהיה בסדר. -
‏- אתה מעניין. -
‏לא, אני לא.
‏אין לי כלום.
‏- שנת 2000 -
‏היי, סאטו! כמה זמן אתה מתכוון לישון?
‏- מבחינתי לא הייתה מהפכת טכנולוגיה. -
‏אתה הולך לחגיגות יום השנה ה־15, נכון?
‏נלך יחד!
‏אני ממש לא רוצה ללכת לבד!
‏נמאס לי מזה!
‏יש המון בחורות חמודות!
‏רוצה להופיע בתוכנית הטלוויזיה שלי? ‏-אני אשמח!
‏מה את רוצה לעשות? ‏-אני רוצה ללכת…
‏את רוצה… ‏-אני רוצה לרקוד. אני רוצה לשיר.
‏אני רוצה לאכול ממתקים.
‏אני תמיד עושה לך בעיות, ‏אז היום אני משלם על חדר האח"מים.
‏תודה, גבר! ‏-שכר דירה לשנה לדירת שני חדרים,
‏הוצאות הובלה וסט שלם של רהיטים!
‏מזל טוב!
‏מכאן.
‏אתם נהנים?
‏איך הולך? ‏-מה אתם חושבים שזה? סושי צ'אקין!
‏יש לך חומר היום?
‏אתה ממש אוהב את זה, נכון?
‏וזה לא סתם סושי ישן וזול!
‏במקום קישוט ג'ינג'ר ‏כל אחד מכם מקבל 10,000 ין!
‏אה? מה זה?
‏כדורים אדומים. רוצה את זה?
‏זה יעיף אותך. כמה?
‏זה על חשבון הבית היום. ‏-תודה, גבר.
‏וכעת, נשיא המממן הראשי של התוכנית,
‏תאגיד נקאמה, הנשיא סאנאי!
‏סאנאי!
‏הפעם הוא יהיה התקליטן במסיבה!
‏הוא לוהט הלילה.
‏הוא מתקלט? ברצינות?
‏הוא מתקלט?
‏והוא מנגן דנקי גרוב!
‏מה? אתה מקשיב לדנקי גרוב, מר סקיגוצ'י?
‏אני לגמרי אוהב את השיר "ניג'י"! ‏-ברצינות?
‏אני לגמרי הולך לחזור הביתה עם מישהי הערב!
‏היי, סאטו!
‏סאטו!
‏קח גם אתה אחד!
‏הינה.
‏בקבוק שמפניה.
‏כמובן. ‏-הבקבוק היקר ביותר שלכם.
‏עם שלוש כוסות. ‏-כמובן.
‏אני בעצם רוצה ג'ין וטוניק.
‏כמובן.
‏אני מרגיש את זה. רגע, זה בוהק מדי. ‏-מה?
‏כדור הדיסקו הזה מהמם.
‏היי, בנות, מהרו ושבו ליד הגברים!
‏לעזאזל איתך! קדימה!
‏תוכלו לקחת את הבחורות האלה הביתה.
‏אפשר? ‏-אבל אתם חייבים לקבל את אישורן.
‏להכריח אותן זה לא חוקי.
‏אבל אפילו זה בסדר, נכון?
‏כן! ‏-את כל כך חמודה!
‏זה הזמן להשתחרר!
‏נכון! ‏-מי יודע מה יקרה מחר?
‏"זה היום האחרון בחיי."
‏תחיה את חייך כך כל יום.
‏סתם צחקתי!
‏נוזומי! ‏-שמי מאיו.
‏הייתי המומה! ‏-תרקדי איתי הערב?
‏מה? הערב? ‏-תעני לי בעוד חמש שניות.
‏חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת… ‏-האמת שנראה לי שזה יהיה כיף!
‏ברצינות? ‏-ברצינות!
‏תסתכלי עליי.
‏אתה בסדר, גבר. אתה מעניין.
‏אתה מבין?
‏תגיד…
‏יש לי כישרון למציאת אנשים נואשים.
‏היא אמרה לו, ‏"יש לי כישרון למציאת אנשים נואשים".
‏נואשים!
‏אז מה אמרת?
‏"סוף סוף, מצאתי אותך."
‏לא אמרתי את זה! ‏-וואו! אתה צוחק!
‏זה משהו שהיטונרי צוג'י היה אומר.
‏לגמרי! ‏-אמרתי לך, לא אמרתי את זה!
‏אבל אני בטוח שחשבת על זה.
‏עוד לא התגברת על זה ‏שהבחורה שלך זרקה אותך, נכון?
‏בחורה? אתה מתכוון לחברה לעט?
‏השגת בחורה בכך שהייתם חברים לעט?
‏אל תזכיר את זה, טוב?
‏היי, אני יודע! בואו נזמין את סו הזאת לכאן!
‏כן! ‏-מה? למה?
‏רק אישה תרפא את הפצעים שאישה משאירה.
‏זה לא פצע, ננה. יש לו חור בלב.
‏נכון? ‏-חור הוא חור!
‏תתקשר אליה עכשיו!
‏היא בטח ישנה.
‏תתקשר אליה מהר! ‏-תתקשר אליה!
‏תתקשר אליה! ‏-תתקשר אליה!
‏תתקשר אליה! ‏-בסדר!
‏תתקשר אליה! ‏-אני אעשה את זה!
‏תפסיק! תפסיק עם זה, טוב?
‏תפסיק! קדימה!
‏ברוכה הבאה!
‏הינה אתה. ‏-זה היה מהיר.
‏את גרה קרוב? ‏-בדיוק שם.
‏את גרה בשינג'וקו, ילדה?
‏אני כל כך מקנא!
‏שבי בבקשה. ‏-זוז כיסא בשבילה.
‏סוף סוף מצאתי אותך! ‏-שתקו!
‏תפסיקו! ‏-שבי!
‏תתעלמי מהאידיוטים האלה.
‏מה את שותה?
‏הייבול תה ירוק.
‏הייבול תה ירוק. מייד מגיע!
‏זה לכבוד סו.
‏לחיים! ‏-לחיים!
‏זוז מהדרך! ‏-למה?
‏נעים להכיר. ‏-תיכנס לשם.
‏נעשה לחיים. ‏-גם אתה!
‏את יודעת, יש לך פנים יפות, ילדה.
‏לא.
‏את יכולה להיות דוגמנית.
‏טוב, אני משחקת קצת.
‏באמת? את שחקנית?
‏אני עושה כל מיני דברים.
‏ננאסה, פעם היית שחקן, נכון?
‏תשתוק כבר!
‏זה העבר האפל שלי!
‏שיחקתי בליגת הכדורגל.
‏באמת? וואו! ‏-אבל הייתי בליגה השנייה.
‏זה מרכז האימונים המחוזי. ‏-אל תדבר על זה.
‏היי, סו. את חצי יפנית, נכון?
‏אני תערובת של הרבה דברים.
‏באמת? ‏-זה נכון?
‏אני יכולה להיות מה שאתה רוצה שאהיה.
‏אילו שפות את מדברת?
‏טוב, אנגלית וקוריאנית. ‏-בסדר.
‏אני לומדת סינית עכשיו. ‏-תגידי משהו בקוריאנית.
‏מה אמרת?
‏אתה מבין?
‏אני בטוח שהעלבת אותי!
‏מה היא אמרה? ‏-דן, מה היא אמרה?
‏היא החמיאה לו, נכון?
‏אמרת, "זה כל כך נהדר כמה שאתה גבוה". ‏נכון, סו?
‏היא לא אמרה את זה! ‏-היא החמיאה לך.
‏כן! ‏-יש!
‏את נהדרת, סו! ‏-אדירה!
‏סאטו, תשיר את החצי השני!
‏אין מצב! ‏-תשיר דואט! תשיר איתה!
‏קדימה! ‏-אין מצב! לא!
‏סליחה.
‏בבקשה.
‏אתה, תפסיק עם זה!
‏התמודדת עם זה יפה.
‏תביאי לנו טקילה. ‏-כמובן.
‏זה בסדר.
‏בשביל זה אומרים את מילת הקסם "סו", ‏ופשוט עושים את זה.
‏שוב ושוב, תשירו!
‏מתי מועד ההגשה?
‏אני חושב שבאימייל כתוב יום רביעי.
‏איזה יום היום?
‏אין לי מושג לגבי היום. ‏-נכון.
‏נראה לך שנסיים בזמן? ‏-מה? כן, אפשר.
‏סאטו!
‏לסו יש יום חופשה מחר. גם לך, נכון?
‏כן.
‏אתה פנוי מחר? רוצה ללכת לאנשהו?
‏כן, אבל אני צריך לחפש דירה מחר.
‏אני רוצה לעבור.
‏אז מה דעתך על זה, סו? ‏אני מנהל איזשהו אירוע. בואי אליו.
‏למה שהיא תלך למקום שאנשים אוכלים בו חרקים?
‏למה לא?
‏לא, אין מצב.
‏זה מגעיל.
‏טוב, אז בואי נשתה עד הבוקר, ואז נלך לדוג.
‏זה מוצא חן בעיניי. אדיר. ‏-את רוצה לצאת לדיג?
‏זה כל כך רגיל.
‏מה רע בזה? רגיל זה הכי טוב.
‏נכון. ‏-כן.
‏סאטו, אתה מאבד אותה.
‏אמרתי לך, אני צריך לבדוק דירות מחר.
‏תפסיק להיות משבית שמחות. ‏-אני לא משבית שמחות!
‏אל תהיה משבית שמחות!
‏למה? ‏-משביתי שמחות הם זבל.
‏מה איתך, ננה?
‏אני?
‏ברור, אני זבל.
‏שמונים אחוזים מהאנשים בעולם הם זבל.
‏מה עם 20 האחוזים הנותרים?
‏חלאות!
‏אנחנו זבל אנושי! ‏-זבל או חלאה, אה?
‏אתה צריך ללוות את סו הביתה.
‏אני לא יכול. אתה יודע שאנחנו בכוננות כרגע.
‏אם חדשות גדולות יתפרסמו, נצטרך לחזור מהר.
‏נכון, סקיגוצ'י? ‏-אני שחקן כדורגל, בנאדם.
‏עוד לא התגברת על החברה הקודמת שלך?
‏חשבתי שאמרת שהיא מכוערת.
‏לא, כבר אמרתי לך. ‏היא אמרה את זה רק כדי להיות צנועה.
‏מה חשבת עליה כשנפגשתם לראשונה?
‏"אני שמח שהיא לא יותר מכוערת ממה שציפיתי."
‏זה די אכזרי.
‏קדימה, לווה אותה הביתה.
‏קדימה.
‏זהירות!
‏אני בסדר. ‏-לא, את לא בסדר.
‏אמרתי לך. אני בסדר. בוא נלך לעוד מקום אחד.
‏טוב, מעכשיו, אפשר לדרוך רק על לבן.
‏איפה הלבן? ‏-הקטנים האלה.
‏הקטנטנים האלה? ‏-כן.
‏אפשר לדרוך רק על אלה מעתה והלאה. ‏הינה זה בא!
‏אתה דורך עליהם?
‏כן.
‏אם תדרוך על משהו חוץ מלבן,
‏אתה קונה את הבירה.
‏בסדר? ‏-אנחנו לא שותים שוב, נכון?
‏סליחה!
‏תודה.
‏סלח לי לרגע.
‏בסדר.
‏הלו?
‏טוב.
‏בסדר.
‏סליחה.
‏אני צריכה לעבוד.
‏בסדר.
‏בבר?
‏למעשה…
‏הדירה הזאת…
‏שכורה בשבילי על ידי סאנאי.
‏אני עובדת פה.
‏איזו מין עבודה?
‏אני עושה את זה…
‏עם לקוחות כאן.
‏כשאני אסיים,
‏אתקשר אליך.
‏באמת נשארת!
‏אין לי כלום.
‏אתה יודע, לחיות ככה…
‏זה לא כל כך נורא.
‏…מספר מסעדות וברים.
‏קבוצת החברות העלימה הכנסות ‏בסכום כולל של מיליארדי ין.
‏אני רוצה לתרום לחברה.
‏סאטו!
‏אני יוצר מקומות… ‏-תסתכל על זה.
‏שבהם בני אדם יכולים להתחבר.
‏החשוד, מר סאנאי, ניהל כמה עסקים,
‏כגון מרכזי טיפול בקשישים ומסעדות.
‏אחד מהם היה מכון עיסוי לגברים ‏שנוהל מתוך הדירה הזו.
‏אוי לא. זה היה טיפשי.
‏…נשים קיימו מעשים מיניים.
‏אני מניח שסאנאי גמור.
‏…הן אולצו לעסוק בזנות ‏בתמורה לשכר דירה והוצאות מחיה.
‏המספר אליו חייגת איננו מחובר.
‏אנא ודא שחייגת את המספר נכון ונסה שוב.
‏המספר אליו חייגת איננו מחובר.
‏- שנת 1999 -
‏- ערב השנה החדשה -
‏- הנבואה הגדולה הייתה טעות ‏והעולם לא בא לקיצו, אבל… -
‏- שנת 2000 הגיעה! -
‏החרא הזה עלוב כל כך.
‏הם לא חייבים לעשות מזה עניין.
‏מה זה משנה אם הם כן?
‏כן, אני מניח שאת צודקת.
‏תגידי…
‏בשנה הבאה… כלומר, השנה…
‏אולי נגור ביחד?
‏מה?
‏אפילו אפגוש את ההורים שלך.
‏מה דעתך?
‏טוב…
‏אני לא יודעת…
‏זה נשמע כל כך רגיל.
‏כן, אני מניח שכן.
‏ממש קר.
‏כן.
‏בסדר, אני ממשיכה מכאן.
‏לא לתחנה?
‏אני צריכה ללכת לאנשהו.
‏אביא את הדיסקים בפעם הבאה.
‏- שנת 1998 -
‏- קבוצת הכדורגל של יפן הפסידה ‏את כל שלושת המשחקים בשלב הבתים. -
‏- בוא לבקר אותי פה! -
‏הפגישה הבאה שלנו תהיה בשנה הבאה.
‏כשאגיע להודו, אשלח לך גלויה.
‏שמרי על עצמך.
‏ביי.
‏- מה־ג'ונג -
‏בוס.
‏אין סיכוי שנסיים בזמן.
‏אתה צריך קצת גאווה בעבודה שלך!
‏לעזאזל! פשוט תעשה את זה!
‏תטה את סימן הקריאה!
‏שהוא לא יהיה רק נטוי!
‏סובב אותו!
‏בסדר.
‏רואה? איך זה?
‏זה הרבה יותר טוב, נכון?
‏כן.
‏תזדרז כבר!
‏…וארבעה אנשים נפצעו.
‏המאפיונר שירה את היריות… ‏-הלו? כן. תודה רבה.
‏ניסה לברוח… ‏-בדיוק צפינו בזה.
‏אך נורה ונהרג בטרקלין. ‏-זה נכון.
‏גרפיקה לשחזור, נכון? בסדר, נעשה את זה.
‏בסדר. אנחנו נזדרז. תודה.
‏להתראות. ‏-חזרתי.
‏מי אמר שאתה יכול ללכת ‏לקנות בגדים אחרי משלוח?
‏יש לנו הזמנה לגרפיקה לשחזור בשביל זה!
‏- מת: חבר כנופית קאיברה־קאי, ‏טורו מיאג'ימה (29) -
‏אני לא יכול ללכת הביתה? ‏-מה אתה עוד עושה כאן?
‏צא מכאן עכשיו!
‏כן!
‏הזמן אוזל! זוז כבר!
‏מר סאטו! כאן למעלה! ‏-אה, מר הוסוי.
‏מהר!
‏מצטער שזה תמיד בבהילות. ‏-זה בסדר.
‏סליחה! הגרפיקה כאן!
‏איחרת! מה הבעיה שלך, לעזאזל?
‏רצינו שיהיה קל לקרוא…
‏אף אחד לא מסתכל על החרא הזה!
‏תוריד 30 אחוזים מהחשבון.
‏הבוס אמר שהוא לא יכול להפחית את המחיר… ‏-בסדר! אז עוף מפה!
‏מהר! זה הגיע סוף סוף!
‏עוד כמה זמן?
‏זה עומד להתחיל! תזיז את התחת שלך, בן זונה!
‏בעוד 30 שניות. ‏-שלושים שניות? בסדר.
‏אתה עדיין כאן?
‏שוב מועדון ליווי?
‏לא, זו הייתה פגישת עסקים. בשביל העבודה.
‏לילה טוב. ‏-היי.
‏תן לי סיגריה.
‏תודה.
‏קח מחר יום חופשה, וסע לאנשהו עם החברה שלך.
‏כרגע היא בהודו, קונה דברים בשביל החנות.
‏אה, כן. הזכרת את זה.
‏תתחתן, טוב?
‏אני אדאג שתוכל להרוויח מספיק.
‏למען האמת…
‏היא חושבת שדברים כאלה הם טיפשיים.
‏אילו מין דברים? נישואים?
‏דברים…
‏רגילים כאלה.
‏אני מבין עכשיו. היא בחורה כזו.
‏בסדר. בוא נלך לאכול ראמן או משהו.
‏תזמין אותי למשהו יותר טוב מזה.
‏מה דעתך על קערת בקר?
‏כן, אני מניח.
‏- שנת 1997 -
‏- נסעתי ברכבת הגלקטית מטוקיו. -
‏בוס, אתה מקבל יותר מדי עבודות זולות.
‏רוצה אחת, סקיגוצ'י?
‏אני גם לא יכול לחזור הביתה הלילה.
‏סאטו. ‏-כן?
‏הביפר שלך מצפצף.
‏- תתקשר אליי. קאורי. -
‏בוקר טוב.
‏שתית עד הבוקר?
‏לא הצלחתי להירדם.
‏התקשרתי כי רציתי להשתטות יחד היום.
‏מה?
‏את רוצה ללכת לאנשהו?
‏עוד לא החלטתי ואין לי כוונה להחליט.
‏זה לא הגיוני.
‏נשכור מכונית, ניסע בכביש המהיר,
‏נעצור כשבא לנו ונאכל כשבא לנו.
‏אולי אפילו נלך למעיינות חמים. היית רוצה?
‏מה?
‏כן, אבל אני לא יכול ‏פתאום לבקש יום חופשה היום.
‏תשמע, כבר שכרתי רכב.
‏מה?
‏אני אלך לבד אם אתה לא יכול לבוא.
‏אבל את יודעת כמה חסרים לנו עובדים.
‏קיבלנו שוב המון הזמנות היום.
‏אה, הבנתי.
‏אתה באמת רגיל.
‏העולם יגיע לקיצו בעוד שנתיים בכל מקרה.
‏לך. תוכל לשלם בפעם הבאה במועדון הליווי.
‏הכול יהיה בסדר גמור.
‏אני רק צריך לעשות את מה שהם ביקשו. ‏אני יכול לעשות את זה לבד.
‏שלום, גרייט אינטרנשיונל.
‏אחר צוהריים טובים!
‏בסדר. הדחוף?
‏נראה שזה לא הגיע.
‏תוכל לשלוח את זה שוב, ‏אבל אנחנו ממש עמוסים היום.
‏זה בטח ייקח כפול זמן.
‏נשלח את זה כשנסיים.
‏אני אטפל בזה.
‏טוב. בסדר.
‏ערב אחד במועדון ליווי. ‏-אתה תשלם, בנאדם.
‏בסדר.
‏כבר שלחת את זה פעמיים?
‏אתה יודע, הפקס לא תקין לאחרונה.
‏אלוהים! איזה יום צלול כבדולח!
‏מזג האוויר המושלם לנסיעה.
‏בסדר! כעת הגיע הזמן לבקשה הבאה שלנו.
‏מאויטה, כינוי… ‏-לאן את רוצה לנסוע?
‏לאיזה כיוון? ‏-שמאלה!
‏בקושי הספקנו!
‏זה היה קרוב.
‏ומי זה?
‏סצ'ה דארה פר!
‏טעות! ‏-מה?
‏השיר הוא "אני באמת אוהב" של ריוקו הירוסה…
‏אינו־קארה!
‏זה כואב היום?
‏לא.
‏אז השמש תצא.
‏הלוואי שיכולתי להתפטר ‏מהעבודה הזו ולברוח לאנשהו.
‏למה? אתה רוצה לנסוע רחוק?
‏טוב, כלומר,
‏אם הייתי נוסע לאיזה מקום בחו"ל ‏ומקבל קצת השראה,
‏אני חושב שזה היה משנה את חיי.
‏קנג'י מיאזאווה…
‏במשך כל חייו, הוא מעולם לא נסע רחוק.
‏הוא בילה את רוב חייו באזורי הכפר של טוהוקו
‏אבל נסע לשביל החלב.
‏די מטורף, נכון?
‏כן, זה מטורף.
‏מה שחשוב זה לא המקום אליו אתה הולך,
‏אלא עם מי אתה הולך.
‏צילמת אותי?
‏בוא הנה!
‏אתה רעב?
‏הרגע אכלנו. ‏-לא נכון.
‏כן נכון!
‏לאל־מלו יש הרבה שירים טובים לאחרונה.
‏אתה מקשיב לאל־מלו?
‏הם מגניבים.
‏כן, נכון.
‏אני מאזינה לתקליטים ישנים לאחרונה ‏כמו זפלין וכאלה.
‏שלום. ‏-הו, ברוכים הבאים!
‏ההורים שלי שלחו את זה. בבקשה, קחי אותם.
‏אלוהים!
‏מאיפה אמרת שאת? ‏-גונמה.
‏אגסים אסייתיים! אני מתה עליהם!
‏אוי, לא! ‏-אין מצב!
‏בחיים לא נמצא מקום! ‏-כן, אולי כן.
‏מקום לעמוד רק ל…
‏אוי, לא! ‏-רואה, אמרתי לך!
‏זה אמור להיות כמו מ"חופשה ארוכה"?
‏בוא נעשה סקס.
‏תודה שחיכית. ‏-אין בעיה.
‏מה החולצה הזו? של פול סמית'?
‏כן. חשבתי שהיא נחמדה.
‏שם.
‏שילמת הרבה כסף ‏כדי לקנות משהו שכולם לובשים.
‏תראה את זה.
‏הבגדים האלה,
‏הם הגיעו ממדינה רחוקה ועשו את דרכם אליי.
‏זה כמו הרכבות היפניות שבבואנוס איירס.
‏נחמד, אתה לא חושב?
‏כן.
‏תקשיב טוב.
‏יהיה מבחן אחר כך.
‏אתה תסתכל?
‏לא. שיננת את כולם?
‏כן.
‏למוזיקה, זה צריך להיות עדכני.
‏הינה. זאת יותר טובה.
‏את צודקת.
‏תן. אני אחזיר את זה.
‏יש לזה ריח מוזר.
‏רוצה לנסות?
‏יש לזה טעם מתוק.
‏זה מזיק לבריאות.
‏למה אתה אומר את זה?
‏כולם מתים גם ככה.
‏מהר! אתה כזה חסר תועלת! ‏-אני ממהר.
‏סיימת את הבדיקה? ‏-כמעט סיימתי.
‏תזדרז! ‏-אני מזדרז.
‏הם יפסיקו לתת לנו עבודה, חבר'ה!
‏- שנת 1996 -
‏- תן לי את הכוח להאמין באלוהים. -
‏אתה בסדר?
‏אני מצטער.
‏בסדר.
‏מיאג'ימה! מה אתה עושה? תזיז את עצמך!
‏סליחה! אני אגיע בעוד רגע!
‏הינה.
‏היי, אדון. אתה צריך ללכת לרופא.
‏אבל אני צריך למסור את אלה.
‏הינה.
‏מיאג'ימה!
‏אל תגרום לבוס לחכות!
‏אני יודע!
‏זה כואב?
‏זה יעזור לזמן מה.
‏תיזהר!
‏סליחה!
‏מעניין אם אעשה את העבודה הזאת כל חיי.
‏זה מפחיד אותי לפעמים.
‏קראתי את הרומן של ראמו נקג'ימה ‏לפני כמה ימים.
‏ראמו נקג'ימה?
‏כן.
‏הדמות הראשית…
‏העבודה שלו היא
‏להקליד כתבי יד ‏של אנשים אחרים למחשב בכל יום.
‏נשמע כמוך, נכון?
‏במשך שנים,
‏הוא הקליד את כתבי היד לבדו.
‏הוא פשוט מקליד דברים ‏שלא קשורים בכלל למחשבותיו.
‏ויום אחד,
‏תחת השפעת סמים,
‏הוא יושב ליד המחשב, אבל הוא נרדם.
‏וכשהוא מתעורר בבוקר,
‏הוא מגלה שהוא כתב רומן שלם.
‏הוא כתב רומן כשהוא היה מחוסר הכרה?
‏זה מטורף.
‏כן, די מטורף.
‏הגוף שלו היה מלא במילים ‏של אנשים אחרים שהוא הקליד.
‏הן מעולם לא עלו לגן עדן.
‏כמו רוחות רפאים של מילים.
‏גם הגוף שלך מלא במילים
‏שמחכות להגיע לגן עדן.
‏אני בטוחה בזה.
‏את חושבת?
‏למה שלא תנסה לכתוב רומן?
‏אין לי מה לכתוב.
‏אתה תהיה בסדר.
‏אתה מעניין.
‏- שנת 1995 -
‏- הושט יד מהחושך -
‏המשחק שלך היה טוב מאוד. ‏-תודה!
‏החטיפים שהבאת היו טעימים.
‏זה היה מרגש. ‏-תביא אותם שוב.
‏תבוא בפעם הבאה, בסדר? ‏-כן, אני אהיה שם.
‏כן, בוא נלך.
‏תבוא בפעם הבאה, סאטו. זה ממש מעניין.
‏לא, תודה. התיאטרון משעמם אותי.
‏למה?
‏יש קהל גדול, אז זה נהיה ממש מרגש!
‏לא, זה לא.
‏זה כן. נכון?
‏למה אתה לא בא?
‏הינה. קח את זה.
‏ננאסה יפה, לא?
‏- רייני - נשים ערות -
‏זה אני.
‏וואו! ‏-הוא לגמרי מקסים!
‏הוא באמת יפה! ‏-כן, אתה מסכים, נכון?
‏אתה קורא לזה יפה? ‏-בוא פעם אחת!
‏אין מצב. ‏-בוא!
‏לא.
‏לעזאזל עם האידיוט הזה!
‏אם זה יקרה שוב, באמת אתפטר!
‏כמה זמן אתה עובד כאן?
‏מאז שהייתי בן 22.
‏באמת? בן כמה אתה עכשיו?
‏תתחפף!
‏גם אתה תאכל אחד, כן?
‏אתה בהחלט אוהב את זה!
‏זה הכי טעים שיש. ‏-לגמרי.
‏כך אכין את זה גם כשאהיה עשיר.
‏בוא נראה…
‏"אני מחפשת חבר לעט ‏שמעריץ את סיגנוס היוגה מסנט סאייה.
‏אבק יהלומים, בת 19, מיוקוסוקה."
‏היא נשמעת מסוכנת.
‏בסדר, הבאה בתור.
‏"אם אתם אוהבים את 'הסנדק', ‏במיוחד את החלק השני, תכתבו!"
‏זה ריגש אותי קצת.
‏באמת? אתה יכול לקחת אותן.
‏"מי שקורא ראשון את דף חברי העט הזה, ‏צור איתי קשר.
‏אינו־קארה, בת 20, מנקאנו סיטי."
‏מה זה "אינו־קארה"?
‏תראה לי.
‏זה.
‏הינה.
‏זה האלבום הראשון של קנג'י אוזאווה, ‏"הכלבים נובחים, אבל השיירה עוברת".
‏אתה אוהב את קנג'י אוזאווה?
‏כן.
‏הינה.
‏משהו כזה,
‏אתה יכול לשמור.
‏מה? ‏-קח את זה.
‏קדימה.
‏קח את זה.
‏אני מת מרעב.
‏- אינו־קארה, מעל הראש! -
‏כמה דקות לחכות?
‏עוד דקה, אני חושב.
‏את אוהבת את קנג'י אוזאווה?
‏- את אוהבת את קנג'י אוזאווה? -
‏ביי. ‏-ביי.
‏רוצה ללכת לשחק פצ'ינקו? ‏-לא היום.
‏- אל: מר מקוטו סאטו -
‏- מאת: אינו־קארה -
‏- מר סאטו היקר, ‏קנג'י אוזאווה האגדי הוא הנסיך שלי. -
‏- מאינו־קארה -
‏מר סאטו היקר.
‏שלום. אני אינו־קארה.
‏אז גם אתה מחבב את קנג'י אוזאווה, מר סאטו.
‏השיר שהפך אותי למעריצה שלו ‏הוא "סצנה של מלאכים".
‏הוא התנגן כשהקשבתי לרדיו
‏ושלח יד ותפס את ליבי.
‏הייתי מדוכדכת, והוא ממש דיבר אליי.
‏זה היה הרגע שבו הפכתי ‏למעריצה של קנג'י אוזאווה.
‏כשהקשבתי לו לראשונה, לא הבנתי אותו.
‏אבל לאט לאט הרגשתי כאילו ‏השירים שלו שאלו אותי,
‏"מהי נשמה?
‏מה הם החיים?"
‏- קנג'י אוזאווה - הושט יד מהחושך -
‏האלבום "אינו־קארה" ‏הוא אלבום על חופש ותשוקות.
‏התערוכה של מאיה מקס היא רעיון טוב.
‏אני אביא איתי שקית "וייב".
‏מאינו־קארה.
‏- אני מכוערת. ודאי תתחרט כשתפגוש אותי. -
‏שקית "וייב"?
‏שקית "וייב".
‏ברוכים הבאים.
‏שולחן לשניים.
‏זה היה די מטורף.
‏כן.
‏אני רוצה קפה שיעזור לי לחזור למציאות.
‏פעמיים קפה.
‏למען האמת…
‏לא ממש הבנתי את זה.
‏אני חושבת שזה בסדר.
‏אם היית יודע במה מדובר, ‏לא היה טעם לראות את זה.
‏אני חושבת שזה בסדר ‏אם יש דברים שנשארים בגדר תעלומה.
‏אתה לא חושב שזה נשאר איתך יותר זמן?
‏כן.
‏אתה צופה באנימה?
‏כן.
‏כמה פעמים ראית את "חולם יפהפה"?
‏אולי פעמיים?
‏זה הכול?
‏כמה פעמים את ראית אותו?
‏אין לי מושג. ‏אני תמיד רואה אותו כשאני בבית.
‏אינו־קארה, את די משוגעת.
‏אתה חושב?
‏לפני כמה לילות
‏דיברו על אנשים מוזרים כמוך ‏ב"כל הלילה" של דנקי גרוב.
‏אני אדם מוזר?
‏אבל אתה לא חושב שהסרט הזה ממש נחמד?
‏זה תמיד היום שלפני פסטיבל בית הספר.
‏מה יכול להיות יותר טוב מזה?
‏אם היה יום אחד בחיי שהיה ממש נהדר,
‏הייתי רוצה להיכלא בתוכו.
‏אתה לא מסכים?
‏אני מסכים לגמרי.
‏תודה.
‏איך היו החיים שלך?
‏טוב…
‏רגילים.
‏ומדכאים.
‏רגילים ומדכאים.
‏בתיכון,
‏סימנתי כל יום על לוח השנה באיקס
‏בכל יום שבו לא ביצעתי פשע.
‏מוזר, נכון?
‏אני חושבת שזה מעניין.
‏זו חצאית יפה.
‏ציירתי את אלה בטוש.
‏באמת?
‏קייטה מרויאמה עיצב חצאית פרחונית יפה,
‏אז ניסיתי לצייר את זה.
‏את מדהימה, אינו־קארה.
‏אני מכוערת וענייה, ‏אז אני מפיקה את המיטב ממה שיש לי.
‏באמת?
‏גם החולצה הזו יפה.
‏אני עושה כמיטב יכולתי לגרום לחולצות עם ‏שרוולי שלושה רבעים להפוך לטרנד של הקיץ.
‏קוראים לי קאורי.
‏- רופונגי קאשיווה בניין 4 -
‏אתם יודעים, מפתיע אותי שהגשתם ‏מועמדות לעבודה שאתם לא בקיאים בה כלל.
‏זה נשמע מעניין. ‏-אני מבין.
‏בני כמה אתם עכשיו?
‏אני בן 22.
‏אני בן 21.
‏נולדת בפברואר. אנחנו באותה שנת לימודים.
‏אני בטוח שזה יהיה קשה בהתחלה.
‏עם זאת,
‏עד שאוכל לפצות על כל הקושי הזה, ‏אני לא אפסיק!
‏יש לך תשוקה, זה בטוח.
‏האם תעבדו איתי?
‏כן! אני יכול להתחיל היום!
‏מחר זה בסדר. התקבלת לעבודה.
‏מה איתך?
‏טוב, בסדר. החל מהשבוע הבא.
‏נהדר! התקבלת!
‏בסדר.
‏תקראו את אלה. ‏זה עבור פוטושופ ואילוסטרייטור.
‏תודה. ‏-הם יספיקו כדי לעזור לכם להתחיל.
‏"אדובי פוטושופ".
‏טוב…
‏הלכתי ל…
‏ריאיון.
‏שכרו אותי.
‏ידעתי שזה יקרה.
‏זה נהדר.
‏בואי נחגוג.
‏אני אמורה להגיד את זה.
‏למה שלא נלך לאנשהו?
‏כן, אבל לאן?
‏כמו דיסנילנד או משהו?
‏מה?
‏בסדר. כמו דיסנילנד, או…
‏מלון אהבה?
‏מה? למה?
‏כדי לחגוג, נכון? חוץ מזה, אני עייפה.
‏את תלכי אם את עייפה?
‏כן, כדי לחגוג עם בחור ‏שאני מחבבת ומפני שאני עייפה.
‏מה? ‏-מה?
‏ובכן, אני…
‏"מחבבת"?
‏כן.
‏את…
‏מחבבת אותי?
‏כן.
‏את מחבבת אותי?
‏כן.
‏באמת?
‏כן.
‏אז…
‏אני מצפה לזה.
‏גם אני.
‏ברכות על השחרור.
‏זה לא כלא.
‏קח את זה. ‏-לא, תודה.
‏לא, תודה.
‏קח את זה, לעזאזל! ‏-לא, תודה.
‏בסדר! אני אקח את זה!
‏קדימה!
‏אשלח לך טונות מהעוגות שלנו.
‏לא, תודה.
‏ביי.
‏כן.
‏סאטו! ביי!
‏מר סאטו!
‏תודה!
‏בהצלחה!
‏נתראה!
‏בהצלחה!
‏הוא עזב.
‏כן.
‏בסדר מצידך לא לספר לו?
‏זה רק ירגיז אותו ‏אם אגיד לו שאני אוהב אותו.
‏אני אלך עכשיו.
‏להתראות. ‏-להתראות. לילה טוב.
‏לילה טוב.
‏הלו?
‏עכשיו סיימתי. היה ממש כיף.
‏לגמרי. ושמע את זה. זה מדהים. ‏הם נתנו לי 30,000. זה לא מטורף?
‏זה לא מדהים? 30,000. מה? קריוקי? אני אשמח!
‏- כל החדרים עוצבו מחדש! ‏ברוכים הבאים -
‏- מנוחה (3 שעות) - 10,000 ין ‏שהות (18 שעות) - 20,000 ין -
‏זו הפעם הראשונה שלי.
‏מה?
‏באמת?
‏אולי כאן?
‏זה זול.
‏סליחה.
‏אני סתם צוחקת.
‏קדימה.
‏זה 5,800 ין.
‏אני אשלם.
‏וואו! זה מדהים!
‏וואו…
‏מה זה?
‏וואו! אדיר!
‏זה מטורף! ‏האורות באמבטיה מאירים כמו קשת בענן!
‏את כבדה!
‏זה חצוף!
‏אני רוצה ללכת לחוף.
‏- מישל דה נוסטרדמוס -
‏…ספרים שקשורים זה לזה מסודרים בשורה ‏ויש כבר יותר מ־50 סוגים.
‏הם יושבים בראש עשרת הטובים ביותר.
‏מה בדיוק אומרת הנבואה שלו?
‏האם הנבואה הגדולה של נוסטרדמוס באמת…
‏- אפשר להאמין להם? -
‏החברה שלי יצרה את הגרפיקה הזו.
‏באמת?
‏כן.
‏אבל אני רק מוסר את העבודה.
‏בוא נכבה את האורות.
‏האמבט.
‏זה בסדר.
‏לא…
‏אני יכול?
‏כן.
‏את בסדר?
‏כן.
‏את רוצה להפסיק?
‏אני בסדר.
‏כשאני מאושרת,
‏אני מרגישה עצובה.
‏- ספארי ליל יואסובי! -
‏זה לא נראה כמו מה שביקשנו.
‏טוב, כשהכנתי את זה, התייחסתי ל…
‏כן, זה באמת שונה, אבל…
‏אז ראית דרכנו, אה?
‏אתה זוכר בכלל את הפגישה ‏לפני כמה ימים, טקאשי?
‏אני זוכר… ‏-אין לך אפילו הערות.
‏יש לי פה הערות.
‏חשבתי ששכחת.
‏אני זוכר את זה! ‏-נכון, קורוסאקי?
‏ובכן, אני…
‏אני חשבתי שזה היה נחמד!
‏זה יותר טוב משציפיתי. ‏-כן.
‏אני לא חושב שזה רע.
‏מה אם נשנה את האותיות?
‏בסדר. אעשה זאת.
‏אתה יכול לעשות את זה? ‏-כן, אני יכול.
‏אז זה בסדר אם נלך על זה, נכון?
‏כן. תתקן לפחות את החלק הזה. ‏-כן.
‏בסדר. תודה. ‏-תודה גם לך. להתראות.
‏להתראות.
‏היום, עוד 201 אנשים
‏אובחנו כחולים בנגיף הקורונה החדש בטוקיו.
‏- שנת 2020 -
‏זה המספר הכי גדול עד כה, ‏והפעם הראשונה שהוא עלה על 200.
‏לפי ממשלת טוקיו…
‏קורוסאקי, אל תתאמץ יותר מדי.
‏מה?
‏אל תתאמץ יותר מדי.
‏אל תשקיע בזה את כל האנרגיה שלך.
‏אני מבין.
‏כן, אבל יש לי הרגשה ‏שאם אני לא רציני בקשר לזה,
‏אני לא יכול להיות נאמן לעצמי.
‏כן, כנראה.
‏מה דעתך על משקה הערב?
‏זה זמן לא טוב, לא?
‏בעיר מינאטו היו 168 מקרים.
‏ובעיר סוגינאמי…
‏כן, אני מניח שאתה צודק.
‏סליחה. אאבד את המימון ‏אם אישאר פתוח עד מאוחר.
‏שתיתי רק שני משקאות.
‏אני מצטער. ‏-אני כבר שיכור ב־20:00.
‏מצחיק מאוד. נתראה שוב.
‏היי!
‏תפסיק! ‏-לך מכאן!
‏עזוב אותי! ‏-אעשה זאת! פשוט תלך מפה!
‏בסדר. לא אדבר עם לקוחות אחרים.
‏אמרת את זה בעבר!
‏זה כאב!
‏היי! תחזיר את זה!
‏היי! ‏-כבר אמרת את זה בעבר.
‏אתה רשע! אתה כל כך מרושע!
‏אל תחזור!
‏לעזאזל איתך!
‏ננאסה?
‏מה?
‏מה אתה עושה?
‏כנ"ל לגביך.
‏אני רואה שהולך לך טוב.
‏למה סגרת את הפאב שלך?
‏לא יכולתי לסבול לדבר עם לקוחות ‏שלא מצאו חן בעיניי, כאילו אנחנו חברים.
‏הם יכולים לעזוב מתי שהם רוצים, ‏אבל אני לא יכול לברוח.
‏אין לך ברירה. אתה מנהל פאב.
‏אתה לא מבין, נכון?
‏כן, אני מניח שלא. ‏אין לנו לקוחות במקום העבודה שלי.
‏מה שלום סקיגוצ'י והאחרים?
‏ובכן, הוא מנהל מכינה מקוונת.
‏אתה יודע, כשלומדים באינטרנט.
‏נראה שהוא מצליח מאוד ומקבל המון תלמידים.
‏אז הוא מצליח.
‏אבל שמעתי שהוא התגרש.
‏אני מבין.
‏אני כבר לא יכול לצחוק ‏על חוסר מזל של אנשים אחרים.
‏אני יודע להבדיל ‏בין הקיא שלך לזה של סקיגוצ'י.
‏זה מגעיל! ‏-הקיא שלך ורוד!
‏זה שקר מוחלט!
‏לא, ברצינות!
‏אתה יודע כמה ליטרים ‏של הקיא שלך אני ניקיתי?
‏אני יכול לחיות לנצח על כל האוכל שהקאת!
‏זה בטח היה ממש מגעיל.
‏אני אסיר תודה.
‏נהיית מבוגר מניאק, נכון?
‏רגע! חכה! ‏-זה כואב!
‏זה מסריח!
‏אתה בסדר?
‏אתה יכול לקום?
‏החיים שלכם טובים.
‏אין לי כלום.
‏שום דבר.
‏כולכם משאירים אותי מאחור.
‏אתה משוגע.
‏קדימה.
‏קום.
‏תניח לי!
‏למה שלא אישאר כאן?
‏אני אלך למזבלה עם שאר הזבל!
‏זה נכון.
‏שמונים אחוזים ‏מהאנשים בעולם הזה הם זבל, נכון?
‏מה עם 20 האחוזים הנותרים?
‏הם חלאות.
‏זה כל כך אכזרי!
‏אמרת את זה בעצמך.
‏אני חושב שיש לפחות אחוז אחד שבסדר.
‏האנשים האלה לא בסדר.
‏הם פשוט לא מודעים למציאות!
‏בסדר! טוב!
‏טוב…
‏בוא נלך הביתה.
‏רוצה לבוא אליי?
‏תפסיק. אני לא רוצה ‏את האדיבות הקטנונית שלך.
‏תמיד היית כזה.
‏אתה קר מבפנים אבל אדיב רק מבחוץ.
‏לא פלא שאתה רווק.
‏גם אתה.
‏אני אדם מלא תשוקה. בגלל זה אני רווק.
‏זה לא הגיוני.
‏אני לא יכול לסבול את זה יותר.
‏הלוואי שלא הייתי פוגש אותך בכלל!
‏אני…
‏אני שמח שפגשתי אותך, ננאסה.
‏קדימה! תיכנס למונית ותחזור למציאות!
‏קדימה!
‏למגורו. ‏-כן, אדוני.
‏אנשים כמונו, כשאנחנו עובדים, ‏אנחנו לא יכולים לשתות מאוחר בלילה.
‏זה ממש קשה. באמת.
‏והעיר חשוכה עכשיו כבר ב־20:00.
‏האמת היא שזה קצת מדכא.
‏אין הרבה מה לעשות לגבי זה עכשיו.
‏אבל בזמנים כאלה, ‏יש שיר שהייתי רוצה להשמיע לכם.
‏לא משנה איך אתם מרגישים כרגע, ‏אני רוצה שתהיו חיוביים לגבי עצמכם.
‏אבל אם אתם לא חיוביים עכשיו,
‏אני בטוחה שחביבות השיר הזה
‏תהיה כמו תרופה להרבה אנשים, ‏כשתיזכרו בו שוב מאוחר יותר.
‏אני רוצה לנגן את השיר הזה ‏למען האנשים האלה.
‏אז בואו נאזין ל"כמו כוכב שביט" ‏של קנג'י אוזאווה.
‏תסלח לי. תעצור כאן. ‏-כן, אדוני.
‏אשתמש בכרטיס שלי. ‏-בסדר.
‏תודה.
‏כשאנחנו כאן, ‏אני מרגישה כאילו הזמן לא חולף.
‏זה כאילו הזמן עצר רק לנו.
‏כולם מזדקנים עוד ועוד,
‏אבל אנחנו נשארים אותו הדבר.
‏זה יהיה נחמד.
‏אתה תהיה בסדר.
‏אתה מעניין.
‏ככה אתה תהיה אחרי שנתחתן?
‏תחזיר לי את כל השנים האלה!
‏יש לי ילד בדרך. ‏-נלך יחד!
‏למי אכפת מה זה? פשוט תעוף מכאן.
‏ברכות על השחרור.
‏אין לי כלום.
‏לחיות ככה…
‏זה לא כל כך נורא.
‏אתה צריך קצת גאווה בעבודה שלך!
‏אף אחד לא מסתכל על החרא הזה!
‏בוא הנה!
‏גם הגוף שלך מלא במילים
‏שמחכות להגיע לגן עדן.
‏כשאני מאושרת,
‏אני מרגישה עצובה.
‏אני מקווה שתישאר כלוא כאן לנצח!
‏אנחנו מתחתנים. ‏-רצית להיות כמו שאתה עכשיו?
‏עד שאוכל לפצות על כל זה, אני לא אפסיק!
‏רגיל זה הכי טוב.
‏זה נשמע כל כך רגיל.
‏למרות שאתה שרוי באפלה, מר סאטו,
‏יום אחד, אני בטוחה שאור יזרח עליך.
‏שקית "וייב"?
‏שקית "וייב".
‏את אינו־קארה?
‏עכשיו כשאתה אומר את זה, זה מביך.
‏היא באמת הייתה…
‏די רגילה.
‏- לא יכולנו להתבגר -
‏- למבוגרים, אנחנו… -
‏תרגום כתוביות: שני מוריס