Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎- Stai! ‎- Mă doare!
‎Ce pute!
‎Ești bine?
‎Te poți ridica?
‎Voi o duceți bine.
‎Eu nu am nimic.
‎Absolut nimic.
‎Mă lăsați toți în urmă.
‎Ești nebun.
‎Haide!
‎Ridică-te.
‎Lasă-mă în pace!
‎De ce nu mă lași aici?
‎Mă duc la groapă cu restul gunoiului!
‎Așa e.
‎Optzeci la sută din oamenii ‎din lumea asta sunt niște gunoaie, nu?
‎Și restul de 20 la sută?
‎Sunt niște scursuri.
‎Ce crud ești!
‎Tu ai zis-o.
‎Cred că măcar unu la sută sunt în regulă.
‎Oamenii ăia nu sunt în regulă.
‎Pur și simplu ignoră realitatea!
‎Bine! În regulă!
‎Bine…
‎Să mergem acasă.
‎Haide!
‎Ticălosule!
‎Ți-o plătesc eu! Ai grijă!
‎AM 46 DE ANI ȘI AM AJUNS ‎UN ADULT PLICTISITOR
‎Vino încoace!
‎Toți îmbătrânesc,
‎dar noi rămânem la fel.
‎Nu contează unde mergi,
‎ci cu cine mergi.
‎O să fie bine.
‎Ești interesant.
‎Și trupul tău e plin de cuvinte care așteaptă să ajungă în rai.
‎Pare atât de banal.
‎În ultima zi a anului 1999,
‎când am luat-o pe drumuri diferite, ea a zis:
‎„Aduc eu CD-urile data viitoare.”
‎Au fost ultimele noastre cuvinte.
‎Apoi, între noi,
‎totul s-a terminat.
‎ANUL 2015
‎TOKIO ERA CA TITANICUL CE SE SCUFUNDA
‎Să ne distrăm!
‎CU RECUNOȘTINȚĂ PENTRU CEI ‎CE NE-AU SUSȚINUT 30 DE ANI!
‎LA REVEDERE!
‎- Dle Oguro! ‎- Dle Oguro!
‎Dle Oguro!
‎- Dle Oguro! ‎- Nu plecați!
‎Dle Oguro!
‎Astăzi, toată lumea,
‎- …haideți să ne distrăm! ‎- Să ne distrăm!
‎Aș vrea să vă mulțumesc că ne-ați ajutat ‎să rezistăm atât de mult timp.
‎Mulțumim!
‎Sincer să fiu,
‎nu simt că emisiunea s-a terminat.
‎Nu știu ce o să fac acum ‎cu timpul meu liber.
‎Poate mă întorc în studioul TV.
‎Să nu îndrăznești!
‎Sunt Sanai. Keiichiro Sanai.
‎- Mulțumesc! ‎- Mă bucur să te cunosc!
‎- Eu sunt Sanai. Keiichiro Sanai. ‎- Nu, e…
‎Am deschis o agenție ‎pentru angajați temporari.
‎Voi face tot ce e nevoie, ‎chiar și să sponsorizez o emisiune.
‎Uau!
‎Chiar ai făcut-o…
‎ai devenit un om banal.
‎Am luat-o de la capăt.
‎Văd asta.
‎O voi lua de la capăt ‎de câte ori va fi nevoie.
‎Așa că haideți să ne distrăm!
‎- Să ne distrăm! ‎- Distracție!
‎Vă rog.
‎Mulțumesc!
‎Mulțumesc că ați venit.
‎Mulțumesc mult, dle Oguro!
‎- Mulțumesc pentru tot ce ați făcut. ‎- Mulțumesc!
‎E directorul Hosoi
‎cu fetele de la ‎Let's Have Fun Show‎, ‎care cântă „Koi Suru Fortune Cookie”.
‎Toată lumea la dans!
‎MULȚUMIM ‎LET'S HAVE FUN ‎PENTRU CEI 30 DE ANI!
‎Dle Hosoi!
‎Hosoi, dansul tău e de rahat!
‎Nu fi așa supărat. Distrează-te.
‎Ura!
‎Hei!
‎Nu bea prea mult diseară.
‎Voi fi bine.
‎Mai vine o dată!
‎L-ai văzut pe Sekiguchi?
‎E aici?
‎A lucrat și el pentru emisiune.
‎- E aici, nu? ‎- Să ne distrăm mai mult!
‎De fapt, tocmai a plecat.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Urmează partea bună!
‎- Ce drăguț! ‎- Vine refrenul!
‎Toată lumea!
‎SEKIGUCHI: PETRECERE? ‎NU SUNT SIGUR. DACĂ POT, VIN.
‎Ne învârtim!
‎AI VENIT? AR TREBUI SĂ DEMISIONEZI.
‎Vă rog să urcați, dle Onda.
‎- Îmi pare rău! ‎- Scuze.
‎Mulțumesc!
‎Mai devreme dansai.
‎Am făcut o grămadă de greșeli.
‎Oricum, nu se uită nimeni.
‎Da, probabil ai dreptate.
‎Dar înseamnă mai mult ‎decât orice am făcut eu.
‎Lucrez pentru compania ‎care a făcut grafica pentru emisiune.
‎Indiferent cât de bună ar fi,
‎nimeni nu și-o va aminti.
‎Știu cum te simți.
‎Înțeleg perfect.
‎Serios?
‎Îmi recunoști fața?
‎Am făcut șase DVD-uri.
‎Chiar așa?
‎Vrei să plecăm de aici?
‎N-are niciun rost. E ca la înmormântare.
‎Nu-i așa?
‎Uau! Locul ăsta e uriaș!
‎E Tokyo Tower.
‎Poftim?
‎Îmi place Tokyo Tower ‎mai mult decât Skytree. E sexy.
‎O s-o postez pe blog.
‎Ți se pare sexy?
‎S-a stins.
‎Ce e?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Când…
‎erai mic…
‎îți doreai să fii așa cum ești acum?
‎Ce?
‎Nu mai știu.
‎Eu…
‎Eu sigur nu asta îmi doream.
‎SEKIGUCHI: DĂ-ȚI DEMISIA ‎ȘI VINO SĂ LUCREZI PENTRU MINE
‎PATRU TIPURI DE LECȚII ONLINE ‎PENTRU ORICE COPIL
‎NU MAI E NEVOIE DE SĂLI DE CLASĂ.
‎KENTA SEKIGUCHI
‎CERERE DE PRIETENIE
‎KAORI OZAWA (KATO)
‎DE LA A DOUA RECEPȚIE. ‎POZE TRIMISE DE TOȚI!
‎Chiar a devenit…
‎a devenit banală.
‎Mulțumesc.
‎Ploile abundente vor ajunge în estul Japoniei, așa că aveți grijă.
‎Ești aici.
‎Ți-am trimis mesaj că vin.
‎Da?
‎Le iau cu mine. ‎O parte dintre ale mele sunt încă aici.
‎Cred că asta e a mea.
‎Ai avut vreodată de gând să ne căsătorim?
‎Atunci totul a fost o minciună.
‎Ce anume?
‎Dă-mi toți anii ăștia înapoi!
‎Știi că nu se poate.
‎Stai!
‎Sper să nu mai ieși niciodată de aici!
‎Plouă cu găleata. Ia-ți o umbrelă.
‎ANUL 2011
‎ERAM PRINS CU MUNCA,
‎PROBABIL DIN CAUZA REPLICILOR ‎DE DUPĂ CUTREMUR
‎Yamamoto!
‎De câte ore ai nevoie pentru treaba aia?
‎- Hei, băieți! ‎- Da?
‎Ambele trebuie predate azi la ora 17:00.
‎Să nu cumva să întârzie!
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Îți ia o veșnicie, Taniguchi.
‎Durează cam mult, frate.
‎Nu am ce să fac.
‎Locul ăsta e mult mai mare, nu?
‎De ce naiba ne mutăm acum?
‎Da, momentul chiar e prost.
‎Nu trebuia să mergeți undeva, dle Sato?
‎La naiba!
‎Vreți să mâncați mai întâi?
‎Îmi pare rău. Ar trebui să ajungă.
‎E în regulă.
‎Scuze.
‎De ce ești îmbrăcat așa?
‎Scuze că am întârziat.
‎Poftim.
‎O să mâncăm acum.
‎Desigur.
‎Acum e multă treabă la birou.
‎E în regulă. ‎E bine să fii ocupat la muncă.
‎Nu se plătește foarte bine,
‎dar muncă e destulă.
‎Se poate trăi din asta.
‎Da.
‎Pare o muncă grea.
‎Se poate spune și așa.
‎Deși lucrăm la materiale ‎despre cutremur sau Fukushima,
‎trebuie să facem grafică ‎și pentru emisiuni de prost gust.
‎Asta te cam înnebunește.
‎- Înțeleg… ‎- Dar așa e lumea.
‎Trebuie să acceptăm asta. Da.
‎În fine, cu asta mă ocup.
‎Despre ce vorbești?
‎Scuze.
‎Scuzați-mă o clipă.
‎Alo?
‎Da?
‎Înțeleg…
‎Nicio problemă.
‎O voi face chiar acum. Bine. ‎Am înțeles. La revedere.
‎Vorbim mai târziu.
‎Chiar îmi pare rău.
‎- Deci… ‎- Un tip de 45 de ani și-a ucis părinții.
‎Trebuie să fac o reconstituire.
‎- Hei! ‎- Ce e?
‎Ce-ai zis mai devreme?
‎„Așa e lumea, trebuie să acceptăm asta.”
‎Scuze. Trebuie să plec imediat.
‎Așa o să fii și după nuntă?
‎Nu, dar avem mult de lucru acum.
‎Nu ne putem căsători chiar acum.
‎Deci o să amâni.
‎Păi…
‎Știi că mult mai mulți oameni ‎se căsătoresc după cutremur.
‎Și? Ce-i cu asta?
‎Păi, e cam…
‎Doar că e…
‎atât de banal, nu?
‎Îmi pare rău. În regulă.
‎Mama ta stă până mâine, nu?
‎Lasă. Dacă ești așa, și dacă l-ai cunoaște ‎pe tata, s-ar sfârși rău.
‎- Bine. Fie… ‎- Ce mai e?
‎Hai să luăm prânzul mâine toți trei.
‎O să fac rezervare undeva.
‎Îmi pare rău pentru azi.
‎Mă îmbrac în costum și toate alea.
‎Șterge-ți din memorie ‎tot ce s-a întâmplat azi.
‎- E… ‎- Șterge tot.
‎- Știi că nu pot. ‎- Jur, mâine voi face totul cum trebuie.
‎Bine.
‎- Jur, mâine voi face totul bine. ‎- Sigur.
‎Jur că va fi bine.
‎Îmi pare rău.
‎Frumos. Dă-mi un zâmbet. Așa.
‎Așa.
‎ANUL 2008
‎CELE MAI MULTE LOVITURI DE FULGER ‎ÎNREGISTRATE VREODATĂ ÎN TOKYO
‎Chiar îmi vine să râd când îmi amintesc.
‎Dar s-a terminat cu bine.
‎- Serios? ‎- Dlui Oguro i-a plăcut.
‎- Serios? ‎- Da, e bine.
‎- Mă bucur să aud asta. ‎- Nu te lăsa.
‎- Mulțumesc! ‎- Sigur. La revedere!
‎Factura pentru data trecută.
‎Zi-i șefului tău să scadă 30%.
‎Domnule Onda.
‎Da?
‎Hei! Oprește-te!
‎Hei! Termină!
‎Oprește-te!
‎Domnule Sato!
‎Verificați asta, vă rog.
‎Uite.
‎Ce naiba e asta?
‎Nu asta au cerut.
‎Dar asta e mai interesant.
‎Lasă asta. Fă ceva obișnuit!
‎E o nebunie.
‎Dl Sekiguchi mi-a spus să găsesc ‎ceva ce să-mi placă la slujba asta.
‎Uită de astea.
‎Tinerii stau cu ochii în telefoane, ‎nu la televizor.
‎Trebuie să le facem ‎pentru casnice și bătrâni.
‎Ideile tale sofisticate ‎nu sunt pe placul lor.
‎Ia-o de la capăt!
‎M-am întors.
‎Sekiguchi, treci încoace!
‎Care-i problema ta, omule?
‎Îți dai seama ce ai făcut?
‎Da.
‎Cine crezi că ne dă de lucru?
‎Vrei să facem iar ‎proiecte ieftine, de rahat?
‎Tot așa e și acum.
‎Ce-ai zis, nenorocitule?
‎Ce-ai pățit în ultima vreme? ‎Îți pierzi mințile.
‎Nu mi le pierd deloc.
‎Știu că voiai să faci același lucru.
‎Da, dar…
‎Îmi dau demisia.
‎Spui asta de ani întregi.
‎O să am un copil.
‎Cu cine?
‎- Cu iubita mea. ‎- Da, dar cu care dintre ele?
‎Păi, să vedem…
‎Îl mai știi pe președintele arestat?
‎Da…
‎De la nu știu care corporație.
‎Mai știi petrecerea ‎la care președintele ăla a pus muzică?
‎E fata pe care am agățat-o acolo.
‎Erați împreună?
‎Nu chiar. Din când în când.
‎Ne căsătorim.
‎Fă ce vrei tu să faci.
‎Scriai un roman, nu?
‎Apucă-te iar de scris. ‎Sau era vorba de actorie?
‎Dacă aș putea scrie romane, n-aș fi aici.
‎Cui îi pasă ce e? Dispari naibii de aici.
‎UNDEVA PE DEAL, ‎ÎN MARUYAMACHO, SHIBUYA,
‎E UN MOTEL APROAPE DE SHINSEN.
‎O CAMERĂ ARE TAPET ‎CE ARATĂ CA SPAȚIUL COSMIC.
‎ÎN ACEL MOMENT, PENTRU NOI DOI,
‎ERA SINGURUL LOC ‎ÎN CARE NE SIMȚEAM ÎN SIGURANȚĂ.
‎O IUBEAM MAI MULT ‎DECÂT PE MINE ÎNSUMI ȘI…
‎VEI FI BINE.
‎EȘTI INTERESANT.
‎Ba nu.
‎Nu am nimic.
‎ANUL 2000
‎Sato! Cât mai dormi?
‎PENTRU MINE NU A EXISTAT ‎NICIO REVOLUȚIE TEHNOLOGICĂ.
‎Te duci la petrecerea aniversară ‎de 15 ani, nu?
‎Hai să mergem împreună!
‎Nu vreau să merg singur!
‎M-am săturat!
‎Sunt o grămadă de fete drăguțe!
‎- Vrei să apari în emisiunea mea? ‎- Mi-ar plăcea!
‎- Ce vrei să faci? ‎- Vreau să…
‎- Vrei să… ‎- Vreau să dansez. Vreau să cânt.
‎Vreau să mănânc dulciuri.
‎Tot timpul îți fac probleme, ‎așa că azi plătesc camera VIP.
‎- Mersi! ‎- Chirie pentru un an la două camere,
‎cheltuielile cu mutatul și mobila!
‎Felicitări!
‎Pe aici.
‎Vă distrați?
‎- Cum merge? ‎- Ce crezi că e? Sushi ‎Chakin‎!
‎Ai primit ceva azi?
‎Îți place, nu-i așa?
‎Și nu e un sushi obișnuit!
‎În loc de garnitură de ghimbir, ‎fiecare primește 10.000 de yeni!
‎Ce? Ce e chestia asta?
‎Bile roșii. Vrei să încerci?
‎O să te dea pe spate. Cât?
‎- Azi e din partea casei. ‎- Mersi, frate.
‎Acum, președintele ‎sponsorului principal al emisiunii,
‎Nakama Corporation, dl președinte Sanai!
‎Sanai!
‎De data asta, el va fi DJ la petrecere!
‎E pe val în seara asta.
‎E DJ? Serios?
‎El pune muzică?
‎Și pune Denki Groove!
‎Ce? Ascultați Denki Groove, ‎domnule Sekiguchi?
‎- Îmi place mult „Niji”! ‎- Serios?
‎Sigur agăț ceva pentru seara asta!
‎Hei, Sato!
‎Sato!
‎Ia și tu una!
‎Poftiți.
‎O sticlă de șampanie.
‎- Sigur. ‎- Cea mai scumpă pe care o ai.
‎- Cu trei pahare. ‎- Desigur.
‎Eu aș vrea un gin tonic.
‎Desigur.
‎- M-a luat. Stai, e prea multă lumină. ‎- Poftim?
‎Globul disco cu oglinzi e foarte frumos.
‎Haideți, doamnelor, ‎așezați-vă repede lângă bărbați!
‎Să te ia naiba! Haide!
‎Le puteți lua acasă pe fetele astea.
‎- Putem? ‎- Dar trebuie să fie și ele de acord.
‎E ilegal să le obligi.
‎Dar până și asta e în regulă, nu?
‎- Ura! ‎- Ce drăguț ești!
‎Puteți să vă dezlănțuiți!
‎- Așa e! ‎- Cine știe ce va aduce ziua de mâine?
‎„Azi e ultima zi din viața mea.”
‎Să trăiești așa în fiecare zi.
‎Glumeam!
‎- Nozomi! ‎- Eu sunt Mayu.
‎- Am fost șocat! ‎- O faci cu mine diseară?
‎- Diseară? ‎- Zi-mi în cinci secunde.
‎- Cinci, patru, trei, doi, unu. ‎- Cred că ar fi distractiv!
‎- Serios? ‎- Serios!
‎Uită-te la mine.
‎Ești bine, omule. Ești interesant.
‎Ai înțeles?
‎Spune…
‎Am darul de a găsi oameni disperați.
‎I-a zis: „Am darul de a găsi oameni disperați.”
‎„Disperați”!
‎Și tu ce ai zis?
‎„Te-am găsit.”
‎- N-am spus asta! ‎- Uau! Nu cred!
‎Hitonari Tsuji ar spune așa ceva.
‎- Absolut! ‎- Ți-am zis, n-am spus asta!
‎Dar pun pariu că așa te-ai gândit.
‎Încă nu ți-a trecut ‎după ce te-a părăsit iubita, nu?
‎Iubită? Aia cu care îți scriai?
‎Vă scriați și acum e iubita ta?
‎Să nu deschizi subiectul, bine?
‎Știu eu! Să o chemăm aici pe Soo!
‎- Da! ‎- Cum? De ce?
‎Doar o femeie poate să te vindece.
‎Nu e o simplă rană, Nana. ‎Are un gol în inimă.
‎- Nu-i așa? ‎- Un gol e ceva serios!
‎Sun-o chiar acum!
‎Probabil doarme.
‎- Sun-o odată! ‎- Sun-o!
‎- Sun-o!
‎- Bine!
‎- Sun-o! ‎- O sun!
‎Oprește-te! Vrei să termini?
‎Termină! Haide!
‎Bun venit!
‎- Aici erai. ‎- Ce repede ai ajuns.
‎- Locuiești aproape? ‎- Chiar acolo.
‎Locuiești în Shinjuku?
‎Te invidiez!
‎- Luați loc, vă rog. ‎- Mută-te, fă-i loc.
‎- În sfârșit, te-am găsit! ‎- Taci!
‎- Termină! ‎- Stai jos!
‎Ignoră-i pe idioții ăia.
‎Ce bei?
‎Un cocktail cu ceai verde.
‎Cocktail cu ceai verde. Vine acum!
‎În cinstea lui Soo!
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎- Dă-te la o parte! ‎- Cum așa?
‎- Mă bucur să te cunosc! ‎- Intră acolo.
‎- Să ciocnim! ‎- Și tu!
‎Ai o față tare drăguță.
‎Nu.
‎Ai putea fi model.
‎Fac ceva actorie.
‎Serios? Ești actriță?
‎Fac tot felul de lucruri.
‎Nanase, tu ai fost actor, nu-i așa?
‎Mai taci!
‎E trecutul meu tenebros!
‎Eu am jucat în Liga J.
‎- Serios? Uau! ‎- Dar era J2.
‎- La centrul local de formare. ‎- Lasă asta.
‎Soo! Ești pe jumătate japoneză, așa-i?
‎Sunt un amestec de multe lucruri.
‎- Serios? ‎- Chiar așa?
‎Pot fi orice vrei tu să fiu.
‎Ce limbi vorbești?
‎- Engleză și coreeană. ‎- Bine.
‎- Acum învăț chineză. ‎- Spune ceva în coreeană.
‎Ce-ai zis?
‎Înțelegi?
‎Sigur m-ai insultat!
‎- Ce-a zis? ‎- Den, ce a spus?
‎I-a făcut un compliment, nu?
‎Ai spus: „E minunat ‎că ești atât de înalt”. Nu-i așa, Soo?
‎- N-a spus asta! ‎- Ți-a făcut un compliment.
‎- Da! ‎- Bravo!
‎- Ești minunată, Soo! ‎- Grozav!
‎Sato, cântă a doua jumătate!
‎- Nu se poate! ‎- Cântați în duet! Cântă cu ea!
‎- Hai! ‎- Nu se poate! Nu!
‎Mă scuzați.
‎Poftim.
‎Tu, termină!
‎Te-ai descurcat bine.
‎- Adu-ne niște tequila! ‎- Desigur.
‎E în regulă.
‎Pentru asta, ‎spui cuvântul magic „Soo” și o faci.
‎Iar și iar, spune-o!
‎Când trebuie predat?
‎Parcă scria miercuri în e-mail.
‎Azi ce zi e?
‎- Habar n-am ce zi e. ‎- Adevărat.
‎- Crezi că terminăm la timp? ‎- Ce? Da, putem.
‎Sato!
‎Soo e liberă mâine. La fel ca tine, nu?
‎Da.
‎Ești liber mâine? Vrei să mergem undeva?
‎Da, dar trebuie să-mi caut apartament.
‎Vreau să mă mut.
‎Am o idee, Soo. ‎Organizez un eveniment. Vino și tu.
‎De ce s-ar duce într-un loc ‎unde oamenii mănâncă insecte?
‎De ce nu?
‎Nu… În niciun caz.
‎E grețos.
‎Atunci, să bem până dimineață, ‎apoi mergem la pescuit.
‎- Îmi place. Super! ‎- Vrei să mergem la pescuit?
‎E atât de banal.
‎Ce e rău în asta? Îmi place banalul.
‎- Așa e. ‎- Da.
‎Sato, o pierzi.
‎Ți-am spus, mâine îmi caut apartament.
‎- Nu mai fi așa acritură. ‎- Nu sunt o acritură!
‎Nu fi o acritură!
‎- Cum așa? ‎- Acriturile sunt gunoaie.
‎Dar tu, Nana?
‎Eu?
‎Normal că-s gunoi.
‎Optzeci la sută din oamenii ‎din lumea asta sunt niște gunoaie, nu?
‎Și restul de 20 la sută?
‎Scursuri!
‎- Suntem scursuri de gunoaie! ‎- Gunoi sau scursuri?
‎Ar trebui să o conduci acasă pe Soo.
‎Nu pot. Știi că suntem de gardă acum.
‎Dacă e vreo știre, ‎trebuie să ne întoarcem.
‎- Nu-i așa, Sekiguchi? ‎- Eu sunt în Liga J.
‎Încă nu ți-ai uitat ultima iubită?
‎Parcă spuneai că e urâtă.
‎Nu, ți-am mai spus. ‎A zis așa doar din modestie.
‎Ce te-ai gândit când ai cunoscut-o?
‎„Mă bucur că nu e mai urâtă ‎decât mă așteptam.”
‎E destul de crud.
‎Hai, condu-o acasă!
‎Haide!
‎Ai grijă!
‎- Sunt bine. ‎- Nu, nu ești bine.
‎Ți-am spus. Sunt bine. ‎Hai să mai mergem undeva!
‎De acum înainte, poți călca doar pe alb.
‎- Unde e alb? ‎- Alea mici.
‎- Alea mici? ‎- Da.
‎De acum înainte, ‎doar pe ele poți să calci. Începem!
‎Calci pe ele?
‎Da.
‎Dacă nu calci doar pe ele,
‎tu cumperi berea.
‎- Bine? ‎- Nu bem iar, nu?
‎Scuze!
‎Mulțumesc!
‎Scuză-mă o clipă.
‎Bine.
‎Alo?
‎Bine.
‎În regulă.
‎Scuze.
‎Am de lucru.
‎Bine.
‎La bar?
‎De fapt…
‎locul ăsta…
‎l-a închiriat Sanai pentru mine.
‎Aici îmi fac treaba.
‎Ce faci?
‎O fac…
‎aici aduc clienții.
‎După ce termin,
‎te sun eu.
‎Nu ai plecat!
‎Nu am nimic.
‎Să trăiesc așa…
‎nu e chiar atât de rău.
‎…câteva restaurante și baruri.
‎Grupul de companii a ascuns un venit de câteva miliarde de yeni.
‎Vreau să îmi aduc contribuția în societate.
‎Sato!
‎- Creez locuri… ‎- Uită-te la asta.
‎unde oamenii se conectează.
‎Suspectul, dl Sanai, conducea mai multe firme,
‎centre de îngrijire pentru bătrâni și restaurante.
‎Printre ele era și serviciul de masaj pentru bărbați din acest apartament.
‎Asta a fost o prostie.
‎…întrețineau relații sexuale.
‎Presupun că Sanai e terminat.
‎…erau obligate să se prostitueze în schimbul chiriei și cheltuielilor.
‎Numărul apelat nu este alocat.
‎Asigurați-vă că ați format numărul corect și încercați din nou.
‎Numărul apelat nu este alocat.
‎ANUL 1999
‎AJUNUL ANULUI NOU
‎MAREA PROFEȚIE A FOST GREȘITĂ, ‎NU A FOST SFÂRȘITUL LUMII, DAR…
‎SUNTEM ÎN ANUL 2000!
‎Sunt jenante fazele astea.
‎Nu e nevoie să facă atâta caz din asta.
‎Ce mai contează?
‎Bănuiesc că ai dreptate.
‎Spune-mi…
‎La anul… Adică anul ăsta…
‎Ce-ar fi să locuim împreună?
‎Poftim?
‎O să-ți și cunosc părinții.
‎Ce zici?
‎Păi…
‎Nu știu…
‎Pare atât de banal.
‎Da, cam așa e.
‎E frig.
‎Da.
‎Bine, eu o iau pe aici.
‎Nu mergi în stație?
‎Trebuie să merg undeva.
‎Aduc eu CD-urile data viitoare.
‎ANUL 1998
‎ECHIPA NAȚIONALĂ DE FOTBAL A JAPONIEI ‎A PIERDUT TOATE MECIURILE DIN GRUPĂ.
‎VINO SĂ MĂ VIZITEZI AICI!
‎Ne mai întâlnim anul viitor.
‎Când ajung în India, îți trimit o vedere.
‎Ai grijă de tine.
‎Pa!
‎MAHJONG
‎Șefule.
‎N-o să terminăm la timp.
‎Mândrește-te un pic cu munca ta!
‎La naiba! Fă asta și gata!
‎Înclină semnul exclamării!
‎Nu cu italice!
‎Rotește-l!
‎Bine.
‎Vezi? Cum ți se pare?
‎E mult mai bine, nu?
‎Da.
‎Acum grăbește-te!
‎…rănind patru persoane.
‎- Mafiotul care a tras… ‎- Alo? Da. Mulțumesc mult.
‎- …a încercat să scape… ‎- Ne uitam.
‎- …a fost împușcat mortal în salon. ‎- Așa e.
‎Grafică pentru reconstituire, nu? ‎Bine, o facem.
‎Bine. Ne grăbim. Mulțumesc!
‎- La revedere! ‎- M-am întors.
‎Cine a zis că poți merge ‎să-ți cumperi haine după ce faci livrarea?
‎Am primit o comandă pentru reconstituire!
‎MORT: TORU MIYAJIMA
‎- Tot nu pot merge acasă? ‎- Ce mai cauți aici?
‎Ieși imediat!
‎Da!
‎Nu mai avem timp! Mai repede!
‎- Dle Sato! Aici sus! ‎- Dle Hosoi.
‎Grăbește-te!
‎- Scuze că e mereu din scurt. ‎- E în regulă.
‎Scuze! Grafica e aici!
‎Ai întârziat! Care-i problema ta?
‎Voiam să fie ușor de citit…
‎Nimeni nu se uită la aia!
‎Reduceți 30% din factură.
‎- Șeful spune că nu poate reduce… ‎- Bine! Atunci, cară-te!
‎Grăbește-te! În sfârșit, a ajuns!
‎Cât mai durează?
‎Începe! Mișcă-ți fundul odată, fraiere!
‎- În 30 de secunde. ‎- Treizeci?
‎Încă ești aici?
‎Iar la cluburi cu animatoare?
‎Nu, a fost o întâlnire de afaceri. ‎E pentru serviciu.
‎- Noapte bună! ‎- Hei!
‎Dă-mi o țigară.
‎Mulțumesc!
‎Ia-ți liber mâine ‎și du-te undeva cu iubita ta.
‎Acum e în India, ‎cumpără lucruri pentru magazin.
‎A, da. Ai mai spus asta.
‎Te căsătorești, da?
‎O să am grijă să câștigi destul.
‎De fapt…
‎ei i se par prostii chestiile astea.
‎Ce chestii? Căsătoria?
‎Chestiile astea…
‎banale.
‎Acum înțeleg. E genul ăla de fată.
‎Hai să mâncăm un ramen sau ceva.
‎Ia-mi ceva mai bun de atât.
‎Un castron cu vită?
‎Da, bine.
‎ANUL 1997
‎AM LUAT TRENUL GALACTIC DIN TOKYO.
‎Accepți prea multe proiecte prost plătite.
‎Vrei una, Sekiguchi?
‎Nu pot să merg acasă nici diseară.
‎- Sato! ‎- Da?
‎Îți explodează pagerul.
‎SUNĂ-MĂ. KAORI.
‎Bună dimineața!
‎Ai băut până dimineață?
‎Nu puteam să dorm.
‎Te-am sunat pentru că voiam să ne prostim împreună azi.
‎Ce?
‎Vrei să mergem undeva?
‎N-am decis încă și n-o voi face.
‎N-are niciun sens.
‎Închiriem o mașină și pornim,
‎ne dăm jos când vrem, mâncăm când vrem.
‎Poate mergem la un izvor termal. Ți-ar plăcea?
‎Ce?
‎Da, dar nu pot ‎să cer liber azi, din senin.
‎Am închiriat deja o mașină.
‎Ce?
‎Mă duc singură, chiar dacă tu nu poți să vii.
‎Dar știi că suntem puțini.
‎Avem și azi o grămadă de comenzi.
‎Am înțeles.
‎Chiar ești banal.
‎Lumea se va sfârși oricum peste doi ani.
‎Du-te tu. Poți plăti data viitoare ‎la clubul de noapte.
‎O să fie bine.
‎Trebuie doar să fac ce mi s-a cerut. ‎Mă descurc și singur.
‎Alo? Ați sunat la Great International.
‎Bună ziua!
‎Da. Cea urgentă?
‎Nu pare să fi ajuns.
‎O puteți trimite din nou, ‎dar azi suntem foarte ocupați.
‎Probabil va dura de două ori mai mult.
‎O trimitem când e gata.
‎Mă ocup eu.
‎Da. Bine.
‎- O seară la club. ‎- Tu plătești, frate.
‎Bine.
‎Ați trimis-o deja de două ori?
‎În ultima vreme, faxul a făcut figuri.
‎Ce zi senină!
‎E vreme perfectă pentru condus.
‎Bine! Să ascultăm următoarea dedicație.
‎- De la Oita… ‎- Încotro vrei să mergem?
‎- Încotro? ‎- Stânga!
‎Abia am reușit!
‎A fost pe aproape.
‎Cine e?
‎Scha Dara Parr!
‎- Greșit! ‎- Ce?
‎E melodia „I Seriously Love…”, a lui Ryoko Hirose.
‎Inu-cara!
‎Te doare azi?
‎Nu.
‎Atunci o să fie soare.
‎Aș vrea să pot să-mi dau demisia ‎și să fug undeva.
‎Cum așa? Vrei să pleci departe?
‎Vreau să spun…
‎Dacă m-aș duce în străinătate, ‎aș fi mai motivat,
‎cred că mi-ar schimba viața.
‎Kenji Miyazawa…
‎În toată viața lui, nu s-a dus nicăieri.
‎Și-a petrecut cea mai mare parte ‎din viață într-un sat din Tohoku,
‎dar a călătorit prin galaxie.
‎O nebunie totală, nu ți se pare?
‎Da, e o nebunie.
‎Nu contează unde mergi,
‎ci cu cine mergi.
‎Mi-ai făcut poză?
‎Vino încoace!
‎Ți-e foame?
‎- Abia am mâncat. ‎- Ba nu.
‎Ba da!
‎El-Malo a scos niște chestii faine.
‎Asculți El-Malo?
‎Sunt mișto.
‎Da, sunt.
‎Ascult muzică veche în ultimul timp. ‎Zeppelin, chestii de genul ăsta.
‎- Bună ziua! ‎- Bine ați venit!
‎Părinții mei au trimis astea. ‎Vă rog să le primiți.
‎Vai de mine!
‎- De unde ziceai că ești? ‎- Gunma.
‎Pere albe! Le ador!
‎- Nu! ‎- Nu se poate!
‎- N-o să găsim loc! ‎- Ba da, poate reușim.
‎Locuri doar în picioare pentru…
‎- Nu! ‎- Vezi, ți-am spus eu!
‎E un film ca ‎Long Vacation‎?
‎Hai să facem sex.
‎- Mersi că ai așteptat. ‎- Nicio problemă.
‎Ce cămașa e? Paul Smith?
‎Da. Mi s-a părut drăguță.
‎Acolo.
‎Ai dat atâția bani ca să cumperi ‎ceva ce poartă toată lumea.
‎Uite!
‎Hainele astea
‎au venit dintr-o țară îndepărtată ‎și au ajuns până la mine.
‎În Buenos Aires sunt trenuri japoneze.
‎Frumos, nu?
‎Da.
‎Ascultă-mă cu atenție.
‎Va fi un test mai târziu.
‎O să tragi cu ochiul?
‎Nu. Le-ai memorat pe toate?
‎Da.
‎Pentru muzică, trebuie să fie ceva actual.
‎Uite. Asta e mai bună.
‎Ai dreptate.
‎Îl pun la loc.
‎Miroase ciudat.
‎Vrei să încerci?
‎E dulceagă.
‎Chestia aia nu-ți face bine.
‎De ce spui asta?
‎Oricum toată lumea moare.
‎- Mai repede! Nu ești bun de nimic! ‎- Mă grăbesc!
‎- Ai terminat verificarea? ‎- Aproape.
‎- Grăbește-te! ‎- Da.
‎N-o să ne mai dea de lucru, băieți!
‎ANUL 1996
‎DĂ-MI PUTEREA SĂ CRED ÎN DUMNEZEU.
‎Ești bine?
‎Îmi pare rău.
‎Bine.
‎Miyajima. Ce faci? Mișcă-te!
‎Scuze! Vin imediat!
‎Poftim.
‎Domnule! Ar trebui să mergeți ‎la un doctor.
‎Dar trebuie să duc astea.
‎Stai așa.
‎Miyajima!
‎Nu-l face pe șefu' să aștepte!
‎Știu!
‎Te doare?
‎Deocamdată ajunge.
‎Ai grijă!
‎Scuze!
‎Mă întreb dacă voi face ‎meseria asta toată viața.
‎Uneori, mă sperie.
‎Am citit zilele trecute ‎romanul lui Ramo Nakajima.
‎Ramo Nakajima?
‎Da.
‎Personajul principal…
‎Treaba lui e
‎să introducă în calculator, zi de zi, ‎manuscrisele altora.
‎Seamănă cu tine, nu?
‎Ani la rând,
‎a stat singur și a copiat manuscrisele.
‎Pur și simplu tastează ‎lucruri străine de gândurile lui.
‎Apoi, într-o zi,
‎sub influența drogurilor,
‎personajul principal stă la calculator, ‎dar adoarme.
‎Dimineața, când se trezește,
‎își dă seama că a scris un roman întreg.
‎A scris un roman ‎în timp ce era inconștient?
‎E o nebunie.
‎Da, e o nebunie.
‎Trupul lui era plin ‎de cuvintele scrise până atunci de alții.
‎Cuvintele nu ajunseseră în rai.
‎Erau ca niște fantome de cuvinte.
‎Și trupul tău e plin
‎de cuvinte care așteaptă să ajungă în rai.
‎Sunt sigură.
‎Așa crezi?
‎Încearcă să scrii un roman.
‎N-am nimic de scris.
‎Va fi bine.
‎Ești interesant.
‎ANUL 1995
‎REACH OUT OF THE DARKNESS
‎- Ai jucat foarte bine. ‎- Mulțumesc!
‎Ai adus gustări bune.
‎- A fost emoționant. ‎- Adu-le din nou.
‎- Să vii data viitoare, bine? ‎- Voi fi acolo.
‎Să mergem.
‎Să vii data viitoare, Sato. ‎E foarte interesant.
‎Nu, mersi. Teatrul mă plictisește.
‎Cum așa?
‎E un public numeros, ‎așa că e foarte palpitant!
‎Nu-i adevărat.
‎Ba da. Nu-i așa?
‎De ce nu vrei să te duci?
‎Poftim. Ia asta.
‎Nanase e drăguță, nu?
‎REINI - DOAMNE EMANCIPATE
‎Eu sunt asta.
‎- Uau! ‎- E fermecător!
‎- E foarte drăguț! ‎- Nu ești de acord?
‎- Ți se pare drăguț? ‎- Hai măcar o dată!
‎- Nici nu mă gândesc. ‎- Haide!
‎Nu.
‎La naiba cu netotul ăla!
‎Dacă se mai întâmplă vreodată, plec!
‎De când lucrezi aici?
‎De când aveam 22 de ani.
‎Serios? Câți ani ai acum?
‎Cară-te!
‎Vrei și tu unul, nu?
‎Ce-ți place!
‎- E cel mai bun. ‎- Absolut.
‎Tot așa îl voi mânca și când voi fi bogat.
‎Să vedem…
‎„Caut un amic prin corespondență, ‎fan al lui Cygnus Hyoga din ‎Saint Seiya‎.”
‎„Diamond Dust, 19 ani, din Yokosuka.”
‎Sună periculos.
‎Bun, următorul.
‎"Dacă vă place ‎Nașul‎, ‎mai ales partea a II-a, scrieți, vă rog!"
‎Într-un fel, a fost palpitant.
‎Serios? Poți să le iei.
‎„Cine citește primul această pagină, ‎contactează-mă.”
‎„Inu-cara, 20 de ani, din Nakano City.”
‎Ce e „Inu-cara”?
‎Arată-mi.
‎Ăsta.
‎Uite.
‎E albumul lui Kenji Ozawa, ‎The dogs bark, but the caravan moves on.
‎Îți place Kenji Ozawa?
‎Da.
‎Uite.
‎Pe ăsta
‎poți să-l păstrezi.
‎- Ce? ‎- Ia-l.
‎Haide.
‎Ia-l.
‎Mor de foame.
‎INU-CARA, ÎNDRĂGOSTIT!
‎Câte minute durează?
‎Încă un minut, cred.
‎Îți place Kenji Ozawa?
‎ÎȚI PLACE KENJI OZAWA?
‎- Salut! ‎- Salut!
‎- Vrei să jucăm pachinko? ‎- Nu azi.
‎CĂTRE: DL MAKOTO SATO
‎DE LA: INU-CARA
‎DLE SATO, MITICUL KENJI OZAWA ‎E PRINȚUL MEU.
‎DE LA INU-CARA
‎Dragă dle Sato.
‎Bună ziua. Eu sunt Inu-cara.
‎Deci și dv. vă place Kenji Ozawa, dle Sato.
‎Pe mine m-a cucerit cu melodia „A Scene of Angels”.
‎Am auzit-o când ascultam radioul
‎și mi-a intrat direct în inimă.
‎Eram tristă și m-a alinat.
‎Atunci am devenit fan Kenji Ozawa.
‎Când l-am ascultat prima dată, nu l-am înțeles.
‎Treptat, simțeam că melodiile lui mă întrebau:
‎„Ce este sufletul?”
‎„Ce este viața?”
‎KENJI OZAWA - ‎RICH OUT OF THE DARKNESS
‎Albumul‎ Inu-cara ‎e un album despre libertate și dorințe.
‎Expoziția Maya Maxx e o idee bună.
‎Voi avea o plasă cu WAVE.
‎De la Inu-cara.
‎SUNT URÂTĂ. ‎SIGUR VEI REGRETA CĂ M-AI CUNOSCUT.
‎O plasă cu WAVE?
‎O plasă cu WAVE.
‎Bun venit!
‎Pentru două persoane.
‎A fost o nebunie.
‎Da.
‎Aș vrea o cafea ca să revin la realitate.
‎Două cafele.
‎Sincer…
‎n-am înțeles nimic.
‎Cred că e în regulă.
‎Dacă știai despre ce e vorba, ‎n-avea rost să-l mai vezi.
‎Cred că e bine ‎ca unele lucruri să rămână un mister.
‎Nu crezi că asta îl face memorabil?
‎Ba da.
‎Te uiți la animeuri?
‎Da.
‎De câte ori ai văzut ‎Beautiful Dreamer‎?
‎Poate de două ori?
‎Atât?
‎Tu de câte ori l-ai văzut?
‎Habar n-am. ‎Îl puneam mereu când eram acasă.
‎Inu-cara, ești cam nebună.
‎Crezi?
‎Noaptea trecută,
‎au vorbit la emisiunea ‎All Night ‎despre oameni ciudați ca tine.
‎Sunt o persoană ciudată?
‎Dar nu ți se pare drăguț filmul ăla?
‎Mereu e înainte de festivalul școlar.
‎Se poate ceva mai bun de atât?
‎Dacă ar exista vreo zi din viața mea ‎care să fie cu adevărat minunată,
‎aș vrea să mă închidă cineva în ea.
‎Nu ești de acord?
‎Sunt total de acord.
‎Mulțumesc.
‎Cum a fost viața ta?
‎Păi…
‎Banală.
‎Și deprimantă.
‎Banală și deprimantă.
‎În liceu,
‎marcam în calendar cu un X
‎fiecare zi ‎în care n-am comis o infracțiune.
‎Ciudat, nu?
‎Mi se pare interesant.
‎Ce fustă drăguță ai!
‎Am desenat florile cu carioca.
‎Serios?
‎Am văzut o fustă Keita Maruyama ‎frumoasă, cu flori pe ea,
‎și am încercat să o desenez.
‎Ești incredibilă, Inu-cara.
‎Sunt urâtă și săracă, ‎așa că folosesc la maximum tot ce am.
‎Serios?
‎Și cămașa e drăguță.
‎Mă străduiesc să aduc în tendințe ‎mânecile trei sferturi.
‎Numele meu e Kaori.
‎ROPPONGI KASHIWA, NR 4
‎Mă mir că ați aplicat la un job ‎despre care știți atât de puțin.
‎- Părea interesant. ‎- Înțeleg.
‎Câți ani aveți?
‎Eu am 22 de ani.
‎Eu am 21.
‎Te-ai născut în februarie. ‎Suntem în același an la școală.
‎Sunt sigur că la început, va fi oribil.
‎Cu toate astea,
‎nu mă voi opri până nu mă revanșez!
‎Văd că ești foarte hotărât.
‎Vreți să lucrați cu mine?
‎Da! Pot să încep azi!
‎Mâine e bine. Ești angajat.
‎Și tu?
‎Bine. Începând de săptămâna viitoare.
‎Ești angajat!
‎În regulă.
‎Citiți astea. ‎Sunt pentru Photoshop și Illustrator.
‎- Mulțumesc. ‎- Sunt suficiente pentru început.
‎„Adobe Photoshop”.
‎Ei bine…
‎Am fost…
‎la interviu.
‎M-au angajat.
‎Știam că te vor angaja.
‎E grozav.
‎Hai să sărbătorim!
‎Eu trebuie să spun asta.
‎Ce-ar fi să mergem undeva?
‎Dar unde?
‎La Disneyland sau ceva de genul ăsta?
‎Ce?
‎Bine. La Disneyland sau…
‎un hotel?
‎Ce? Cum așa?
‎Ca să sărbătorim, nu? În plus, mi-e somn.
‎Vii chiar dacă ți-e somn?
‎Să sărbătoresc cu tipul care-mi place și fiindcă mi-e somn.
‎- Poftim? ‎- Ce?
‎Păi, eu…
‎„Îți place”?
‎Da.
‎Tu…
‎mă placi?
‎Da.
‎Mă placi?
‎Da.
‎Serios?
‎Da.
‎Atunci…
‎Abia aștept.
‎Și eu.
‎Ai fost eliberat!
‎Asta nu e închisoare.
‎- Ia-l. ‎- Nu, mersi.
‎Nu, mersi.
‎- La naiba, ia-l! ‎- Nu, mersi!
‎Bine! Îl iau!
‎Du-te!
‎O să-ți trimit tone de prăjituri.
‎Nu, mulțumesc!
‎Pa!
‎Da.
‎Sato! Pa!
‎Dle Sato!
‎Mulțumesc!
‎Mult noroc!
‎Ne mai vedem!
‎Succes!
‎A plecat.
‎Da.
‎Nu-ți pare rău că nu i-ai spus?
‎Doar l-aș enerva ‎dacă i-aș spune că-l iubesc.
‎Eu plec.
‎- La revedere! ‎- La revedere! Noapte bună!
‎Noapte bună!
‎Alo?
‎Acum am terminat. ‎A fost foarte distractiv.
‎Absolut. Și ascultă aici. E uimitor. ‎Mi-au dat 30.000. Nu e o nebunie?
‎Nu e fantastic? 30.000! Ce? ‎La karaoke? Mi-ar plăcea!
‎TOTUL E RENOVAT! BUN VENIT!
‎ODIHNĂ (3 ORE) - 10.000 DE YENI ‎O ZI (18 ORE) - 20.000 DE YENI.
‎E prima dată pentru mine.
‎Ce?
‎Chiar așa?
‎Dar aici?
‎E ieftin.
‎Scuze.
‎Glumeam.
‎Haide! Du-te!
‎Costă 5.800 de yeni.
‎Plătesc eu.
‎Uau! Fantastic!
‎Uau!
‎Ce-i asta?
‎Grozav!
‎E o nebunie! ‎Baia se luminează ca un curcubeu!
‎Ești grea!
‎Ce bădăran!
‎Vreau să mă duc la plajă.
‎MICHEL DE NOSTRADAMUS
‎…cărțile relevante sunt aliniate și sunt de peste 50 de tipuri acum.
‎Sunt pe primele locuri din top zece.
‎Ce înseamnă profeția lui mai exact?
‎Profețiile lui Nostradamus…
‎POT FI CREZUTE?
‎Compania mea a făcut grafica asta.
‎Serios?
‎Da.
‎Dar eu fac doar livrări.
‎Să stingem luminile.
‎Baia.
‎Atât e în regulă.
‎Nu…
‎Îmi dai voie?
‎Da.
‎Ești bine?
‎Da.
‎Vrei să ne oprim?
‎Sunt bine.
‎Când sunt fericită,
‎mă simt tristă.
‎Yoasobi Night Safari!
‎Nu pare să fie ce am cerut.
‎Face trimitere la…
‎Da, e diferit, dar…
‎Ne-ați citit imediat, nu?
‎Măcar mai ții minte întâlnirea de ieri, Takashi?
‎- Îmi amintesc… - Nici nu ai notițe.
‎Am niște notițe aici.
‎Credeam că ai uitat.
‎- Îmi amintesc! - Nu, Kurosaki?
‎Păi, eu…
‎Mi-a plăcut!
‎- E mai bine decât mă așteptam. - Da.
‎Nu mi se pare prost.
‎Dacă schimbăm fonturile?
‎Bine. Le schimb.
‎- Poți face asta? - Da, pot.
‎Atunci e în regulă varianta asta, nu?
‎- Da. Refă măcar partea asta. - Da.
‎- Bine. Mulțumesc! - Mulțumesc și eu. La revedere!
‎La revedere!
‎Azi, încă 201 de persoane
‎au fost diagnosticate cu coronavirus în Tokyo.
‎ANUL 2020
‎E cel mai mare număr de până acum, prima dată când a depășit 200.
‎Conform guvernului de la Tokyo…
‎Kurosaki, nu te surmena.
‎Poftim?
‎Nu te surmena.
‎Nu-ți consuma toată energia.
‎Înțeleg.
‎Da, dar am senzația ‎că, dacă nu sunt serios,
‎mă trădez pe mine însumi.
‎Bănuiesc că așa e.
‎Bem ceva diseară?
‎Nu e un moment nepotrivit?
‎În sectorul Minato sunt 168 de cazuri.
‎În sectorul Suginami și…
‎Da, cred că ai dreptate.
‎Scuze. Pierd subvenția ‎dacă nu închid la timp.
‎Am băut doar două pahare.
‎- Îmi pare rău. ‎- E abia 20:00 și deja sunt beat.
‎Foarte amuzant. Ne mai vedem.
‎Hei!
‎- Termină! ‎- Pleacă de aici!
‎- Lasă-mă! ‎- Te las, dar ieși afară!
‎Bine. Nu voi vorbi cu alți clienți.
‎Ai mai spus asta!
‎M-a durut!
‎Hei! Dă-mi-o înapoi!
‎- Hei! ‎- Ai mai spus asta.
‎Ești rău! Ce rău ești!
‎Să nu te mai întorci!
‎Să te ia naiba!
‎Nanase?
‎Ce?
‎Ce faci?
‎Ce faci și tu.
‎Văd că-ți merge bine.
‎De ce ți-ai închis pubul?
‎Nu suportam să vorbesc cu clienții ‎care nu-mi plăceau ca prieteni.
‎Ei pot pleca oricând, dar eu nu pot scăpa.
‎Nu ai de ales. Ai un pub.
‎Nu înțelegi, nu-i așa?
‎Se pare că nu. ‎Unde lucrez eu, nu avem clienți.
‎Ce fac Sekiguchi și ceilalți?
‎El are o școală pregătitoare online.
‎Știi tu, unde înveți prin internet.
‎Se pare că îi merge de minune ‎și are mulți elevi.
‎Deci îi merge bine.
‎Dar am auzit că a divorțat.
‎Înțeleg.
‎Nu mai pot râde de nenorocirea altora.
‎Știu diferența dintre voma ta ‎și cea a lui Sekiguchi.
‎- Ce scârbos! ‎- Voma ta este roz!
‎E o minciună sfruntată!
‎Vorbesc serios!
‎Știi câți litri de vomă am curățat?
‎Aș putea trăi veșnic ‎cu mâncarea pe care ați vomat-o!
‎Trebuie să fi fost groaznic.
‎Nu am cuvinte să-ți mulțumesc.
‎Ai devenit un adult nesimțit, așa-i?
‎- Stai! ‎- Mă doare!
‎Ce pute!
‎Ești bine?
‎Te poți ridica?
‎Voi o duceți bine.
‎Eu nu am nimic.
‎Absolut nimic.
‎Mă lăsați toți în urmă.
‎Ești nebun.
‎Haide!
‎Ridică-te.
‎Lasă-mă în pace!
‎De ce nu mă lași aici?
‎Mă duc la groapă cu restul gunoiului!
‎Așa e.
‎Optzeci la sută din oamenii ‎din lumea asta sunt niște gunoaie, nu?
‎Și restul de 20 la sută?
‎Sunt scursuri.
‎Ce crud ești!
‎Tu ai zis-o.
‎Cred că cel puțin unu la sută ‎sunt în regulă.
‎Oamenii ăia nu sunt în regulă,
‎pur și simplu ignoră realitatea!
‎Bine!
‎Gata…
‎Să mergem acasă.
‎Vrei să vii la mine?
‎Termină. Nu vreau ‎bunătatea ta de doi bani.
‎Mereu ai fost așa.
‎Ești rece pe dinăuntru, ‎ești cumsecade doar la suprafață.
‎Nu mă mir că ești singur.
‎Și tu ești singur.
‎Sunt o persoană pasională. ‎De aceea sunt singur.
‎N-are niciun sens.
‎Nu mai suport.
‎Îmi doresc să nu te fi cunoscut.
‎Eu…
‎mă bucur că te-am cunoscut.
‎Du-te! Urcă în taxi ‎și revino la realitate!
‎Du-te!
‎- La Meguro. ‎- Da, domnule.
‎Cei ca noi, când lucrează, nu pot bea până târziu prin baruri.
‎E foarte greu. Chiar e.
‎Acum, la ora 20:00, orașul e în întuneric.
‎E chiar deprimant.
‎Nu putem face mare lucru acum,
‎dar, în astfel de momente, aș vrea să vă pun o melodie.
‎Orice ați simți acum, aș vrea să vă vedeți într-o lumină pozitivă.
‎Dar, dacă nu vă simțiți bine,
‎sunt sigură că blândețea din acest cântec
‎va fi ca un balsam când veți privi înapoi.
‎Pentru acești oameni, vreau să difuzez următoarea melodie.
‎Să ascultăm „Like a Comet”, de Kenji Ozawa.
‎- Scuzați-mă. Vă rog să opriți aici. ‎- Da, domnule.
‎- Plătesc cu cardul. ‎- Bine.
‎Mulțumesc!
‎Când suntem aici, timpul parcă stă pe loc.
‎Parcă timpul s-a oprit doar pentru noi.
‎Toți ceilalți îmbătrânesc,
‎dar noi rămânem la fel.
‎Ar fi frumos.
‎Vei fi bine.
‎Ești interesant.
‎Așa o să fii și după nuntă?
‎Dă-mi toți anii ăia înapoi!
‎- Voi avea un copil. ‎- Să mergem împreună!
‎Cui îi pasă ce e? Cară-te!
‎Ai fost eliberat!
‎Nu am nimic.
‎Să trăiesc așa…
‎nu e chiar atât de rău.
‎Mândrește-te un pic cu munca ta!
‎Nimeni nu se uită la porcăria aia!
‎Vino încoace!
‎Și trupul tău e plin
‎de cuvinte care așteaptă să ajungă în rai.
‎Când sunt fericită,
‎mă simt tristă.
‎Sper să stai închis aici pentru totdeauna!
‎- Ne căsătorim. - Ai vrut să fii cum ești acum?
‎Nu mă opresc până nu mă revanșez!
‎Banalul e cel mai bun.
‎Pare atât de banal.
‎Chiar dacă sunteți în întuneric, dle Sato,
‎sunt sigură că, într-o zi, lumina va străluci deasupra dv.
‎O plasă cu WAVE?
‎O plasă cu WAVE.
‎Tu ești Inu-cara?
‎Acum că zici, e stânjenitor.
‎Chiar era…
‎al naibii de banală.
‎N-AM PUTUT SĂ NE MATURIZĂM
‎…SĂ NE MATURIZĂM.
‎Subtitrarea: Maria Domnariu