Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Vänta! Oj! -Det gör ont!
Det stinker!
Är du okej?
Kan du resa dig upp?
Ni har det bra.
Jag har ingenting.
Inget alls.
Ni lämnar mig.
Du är galen.
Kom igen.
Upp med dig.
Låt mig vara!
Varför inte bara lämna mig här?
Jag åker till tippen med resten av skräpet!
Det stämmer.
Åttio procent av människorna i världen är sopor, eller hur?
De andra 20 procenten, då?
De är avskum.
Det är så grymt!
Det var du som sa det.
Jag tror att minst en procent är okej.
De är inte okej.
De är bara omedvetna om verkligheten!
Okej! Visst!
Okej.
Nu åker vi hem.
Kom igen.
Din idiot!
Du ska få för det där! Se upp!
JAG ÄR 46 OCH HAR BLIVIT EN TRÅKIG VUXEN
Kom hit!
Alla andra blir äldre.
men vi är desamma.
Det handlar inte om vart man går,
utan med vem.
Det kommer att gå bra.
Du är intressant.
Din kropp är också full av ord som väntar på att komma till himlen.
Det verkar så alldagligt.
Sista dagen av året 1999,
när vi gick skilda vägar, sa hon:
"Jag tar med cd-skivorna nästa gång."
Det var våra sista ord.
Då var det
över mellan oss.
ÅR 2015
TOKYO VAR SOM DET SJUNKANDE TITANIC
Nu ska vi ha kul!
MED KÄRLEK OCH UPPSKATTNING TILL ALLA SOM HAR STÖTTAT OSS I 30 ÅR!
VI SES IGEN NÅN GÅNG!
-Herr Oguro! -Herr Oguro!
Herr Oguro!
-Herr Oguro! -Gå inte!
Herr Oguro!
Allihop, idag
-ska vi ha kul! -Kul!
Jag vill tacka er för att ni har hjälpt oss hålla på så länge.
Tack själv!
Ärligt talat
känns det inte som att showen är slut.
Jag vet inte vad jag ska göra på fritiden nu.
Jag kanske kommer tillbaka till tv-studion.
Du skulle bara våga!
Jag heter Sanai. Keiichiro Sanai
-Tack. -Trevligt att träffas.
-Jag heter Sanai. Keiichiro Sanai -Nej, det är
Jag har startat ett bemanningsföretag.
Jag gör vad som helst, sponsrar en show.
Oj.
Du blev verkligen…
…rätt vanlig.
Jag har börjat om.
Jag ser det.
Jag börjar om så många gånger som krävs.
Nu ska vi ha kul!
-Nu ska vi ha kul! -Kul!
Snälla.
Tack.
Tack för att du kom.
Tack så mycket, herr Oguro!
-Tack så mycket för allt du har gjort. -Tack!
Det är direktör Hosoi
med Låt oss ha kul-showen! och "Koi Suru Lyckokakan".
Dansa, allihop!
TACK, NU SKA VI HA KUL! TACK FÖR 30 ÅR!
Herr Hosoi!
Din dans suger, Hosoi!
Bli inte så deprimerad. Ha så kul.
Ja!
Du.
Drick inte för mycket ikväll.
Jag klarar mig.
Det blir ett till hurra!
Såg du Sekiguchi?
Är han här?
Han var med i programmet också.
-Han är här, va? -Nu ska vi ha mer kul!
Han gick precis.
-Jaså? -Ja.
Nu blir det bra!
-Vad gulligt! -Här kommer refrängen!
Alla tillsammans nu!
SEKIGUCHI: EN FEST? JAG VET INTE. JAG KOMMER OM JAG KAN.
Snurra runt!
KOM DU? DU BORDE SÄGA UPP DIG.
Kom fram, mr Onda.
-Förlåt! -Förlåt.
Tack.
Du dansade förut.
Jag gjorde massor av misstag.
Det är ändå ingen som tittar.
Du har nog rätt.
Men det betyder mer än allt annat jag har gjort.
Jag jobbar för företaget som gjorde grafiken.
Oavsett hur bra den är,
kommer ingen att minnas den.
Jag vet hur det känns.
Jag förstår.
Gör du?
Känner du igen mitt ansikte?
Jag har gjort sex dvd:er.
Jaså?
Vill du gå härifrån?
Det här är meningslöst. Det är som en begravning.
Eller hur?
Oj! Det är enormt!
Det är Tokyo Tower.
Va?
Jag gillar Tokyo mer än Skytree. Det är sexigt.
Jag lägger upp det på bloggen.
Är det sexigt?
Den slocknade.
Va?
Vad är det?
När…
…du var barn…
…ville du vara som du är nu?
Va?
Jag vet inte riktigt.
Jag…
Det ville jag inte.
SEKIGUCHI: SÄG UPP DIG OCH JOBBA FÖR MIG
4 NIVÅER AV ONLINELEKTIONER FÖR ALLA SLAGS BARN
KLASSRUM BEHÖVS INTE LÄNGRE
KENTA SEKIGUCHI
VÄNFÖRFRÅGNINGAR
KAORI OZAWA
FRÅN DEN ANDRA MOTTAGNINGEN. HÄR ÄR NÅGRA BILDER SOM ALLA HAR SKICKAT!
Hon har verkligen…
…blivit vanlig.
Tack.
Regnet kommer att nå östra Japan, så var försiktiga.
Åh, du är här.
Jag sms:ade att jag skulle komma.
Gjorde du?
Jag tar dem med mig. Några av mina är kvar.
Den här är nog min.
Ville du nånsin gifta dig med mig?
Då var det bara lögner.
Vadå?
Ge tillbaka alla år!
Du vet att det är omöjligt.
Vänta!
Jag hoppas att du stannar här för alltid!
Det regnar mycket. Ta ett paraply.
ÅR 2011
JAG VAR UPPTAGEN MED JOBB
ANTAGLIGEN PÅ GRUND AV JORDBÄVNINGEN
Yamamoto!
Hur många timmar kommer det att ta dig?
-Hej på er. -Ja?
Båda ska lämnas in idag kl. 17.00.
De får inte komma in för sent.
-Okej. -Okej.
Du tar en evighet på dig, Taniguchi.
Det här tar lång tid.
Jag kan inte hjälpa det.
Det här stället är större, eller hur?
Varför flyttar vi just nu?
Ja, tajmingen suger.
Hördu, ska inte du vara någonstans nu, herr Sato?
Helvete.
Vill du äta först?
Förlåt. Han borde vara här snart.
Ingen fara.
Förlåt.
Varför är du klädd så där?
Förlåt att jag är sen.
Varsågod.
Vi kan äta nu.
Absolut.
Det är fullt upp på kontoret just nu.
Det är okej. Det är bra att ha fullt upp på jobbet.
Men inget av arbetet betalar bra.
Men det finns mycket av det.
Att försörja sig är inget problem.
Ja.
Det låter jobbigt.
Jag antar att man kan kalla det svårt.
Även om vi jobbar på material om jordbävningen eller Fukushima,
måste vi också göra grafik för sjaskiga shower.
Det gör en lite galen.
-Jag förstår. -Men det är så världen är.
Jag antar att vi måste acceptera det. Okej.
Det är den sortens jobb jag gör.
Vad pratar du om?
Förlåt.
Ursäkta mig ett ögonblick.
Hallå?
Ja?
Jag förstår.
Inga problem.
Jag gör det nu. Okej. Uppfattat. Hej då.
Vi ses.
Jag är verkligen ledsen.
En 45-årig enstöring dödade sina föräldrar.
Jag måste göra ett återskapande.
-Du. -Va?
Vad var det där?
"Det är så världen är, så vi måste acceptera det."
Förlåt. Jag måste gå nu.
Kommer du vara så här när vi är gifta?
Nej, jag menar att vi är upptagna just nu.
Vi kan inte gifta oss nu.
Så du skjuter bara upp det.
Jag menar…
Många fler gifter sig efter jordbävningen.
Och? Än sen?
På sätt och vis.
Det är bara…
…så vanligt, eller hur?
Förlåt. Jag ber om ursäkt. Okej.
Din mamma är väl här tills imorgon?
Glöm det. Om du är så här, när du träffar min pappa, så går det illa.
-Visst. Okej… -Va?
Vi kan äta lunch ihop igen imorgon, vi tre.
Jag bokar bord nånstans.
Jag är verkligen ledsen för idag.
Jag ska ha kostym och allt.
Så radera allt som hände idag från ditt minne.
-Just det. -Radera det.
-Det vet du att jag inte kan. -Imorgon ska jag göra det rätt.
Okej.
-Jag lovar att göra det rätt imorgon. -Säkert.
Jag lovar att göra det rätt.
Förlåt.
Snyggt. Ge mig ett leende. Där.
Nu kör vi.
ÅR 2008
DET STÖRSTA ANTALET BLIXTNEDSLAG SOM NÅNSIN REGISTRERATS I TOKYO
Jag skrattar när jag tänker på det.
Men det löste sig till slut.
-Jaså? -Herr Oguro gillade det.
-Jaså? -Ja, det går bra.
-Jag är glad att höra det. -Håll ut.
-Tack. -Visst. Vi ses.
Det här är räkningen för sist.
Säg åt din chef att minska den med 30 procent.
Herr Onda.
Ja?
Hallå! Sluta!
Hallå! Lägg av!
Sluta!
Herr Sato.
Herr Sato!
Kolla det här, tack.
Då ska vi se.
Vad tusan är det här?
Det är inte vad de bad om.
Men det här är mer intressant.
Glöm det. Gör det vanligt.
Det är galet.
Herr Sekiguchi sa åt mig att hitta något jag kan njuta av på det här jobbet.
Glöm det.
Ungdomarna stirrar bara på sina mobiler, inte på tv:n.
Vi måste göra det här för hemmafruar och gamlingar.
Dina sofistikerade idéer funkar inte med dem.
Gör om det!
Jag är tillbaka.
Sekiguchi, kom hit!
Vad fan är ditt problem?
Inser du vad du har gjort?
Ja, det gör jag.
Vem tror du ger oss jobb?
Vill du fortsätta med det där billiga skitjobbet vi brukade göra?
Det är inte annorlunda nu.
Vad sa du, din jävel?
Vad har hänt med dig på sistone? Du tappar greppet.
Det gör jag inte.
Jag vet att du ville göra samma sak.
Ja, det gjorde jag.
Jag säger upp mig.
Det har du sagt i åratal.
Jag har ett barn på väg.
Med vem?
-Med min flickvän. -Ja, men vilken?
Låt mig se.
Minns du vd:n som greps?
Ja.
Från ett eller annat företag.
Minns du festen som den flotta vd:n dj:ade på?
Det är hon som jag raggade upp där.
Dejtade du henne?
Vi dejtade egentligen inte. Det var till och från.
Vi ska gifta oss.
Gör vad du vill.
Du skrev väl en roman?
Börja skriva igen. Eller var det skådespeleri?
Om jag kunde skriva romaner skulle jag inte vara här.
Vem bryr sig? Stick härifrån.
HALVVÄGS UPP PÅ KULLEN I MARUYAMACHO, SHIBUYA,
FINNS DET ETT KÄRLEKSHOTELL.
DE HAR ETT RUM MED TAPETER SOM SER UT SOM YTTRE RYMDEN.
PÅ DEN TIDEN, FÖR OSS TVÅ,
VAR DET ENDA STÄLLET DÄR VI KÄNDE OSS TRYGGA.
JAG ÄLSKADE MIN FLICKVÄN MER ÄN MIG SJÄLV.
DET KOMMER ATT GÅ BRA.
DU ÄR INTRESSANT.
Nej.
Jag har inget.
ÅR 2000
Du, Sato! Hur länge ska du sova?
DET FANNS INGEN TEKNIKREVOLUTION FÖR MIG.
Du ska väl på jubileumsfesten?
Vi går tillsammans!
Jag vill verkligen inte gå ensam!
Jag har fått nog!
Det finns massor av söta tjejer!
-Vill du vara med i mitt tv-program? -Gärna!
-Vad vill du göra? -Jag vill gå.
-Vill du det? -Jag vill dansa. Jag vill sjunga.
Jag vill äta sötsaker.
Jag ställer alltid till det för dig, så idag betalar jag för VIP-rummet.
-Tack! -Hyra för en tvåa i ett år,
flyttkostnader och en full uppsättning möbler!
Grattis!
Hitåt.
Har du kul?
-Hur går det? -Vad tror du att det är? Chakin sushi!
Har du nåt i dag?
Du gillar det, eller hur?
Det är inte bara billig gammal sushi!
Istället för ingefärsgarnering får ni 10 000 yen var!
Va? Vad är det här?
Röda bollar. Vill du göra det?
Det är riktiga grejer. Hur mycket?
-Huset bjuder idag. -Tack.
Vd:n för programmets huvudsponsor,
Nakama-bolaget, herr Sanai!
Sanai!
Den här gången ska han vara DJ på festen!
Han är på hugget i kväll.
DJ:ar han? Allvarligt?
DJ:ar han?
Och han spelar Denki Groove!
Va? Lyssnar du på Denki Groove, herr Sekiguchi?
-Jag gillar verkligen "Niji"! -Allvarligt?
Jag ska ha hugg ikväll!
Du, Sato!
Sato!
Ta en du också!
Varsågod.
En flaska champagne.
-Absolut. -Era dyraste grejer.
-Med tre glas. -Absolut.
Jag vill ha en gin och tonic.
Absolut.
-Jag känner det. Vänta, det är för ljust. -Va?
Diskokulan är supervacker.
Hörni, tjejer, sätt er bredvid grabbarna!
Fan ta dig! Kom igen!
Du kan ta med dig tjejerna hem.
-Kan vi? -Men du måste få deras godkännande.
Att tvinga dem är olagligt.
Men till och med det är väl okej?
-Ja! -Du är så söt!
Det är dags att släppa loss!
-Just det! -Vem vet hur morgondagen ser ut?
"Idag är sista dagen i mitt liv."
Lev så varje dag.
Skojar bara!
-Nozomi! -Jag heter Mayu.
-Jag blev chockad! -Vill du göra det med mig ikväll?
-Va? Ikväll? -Svara om fem sekunder.
-Fem, fyra, tre, två, ett. -Det vore faktiskt kul!
-Allvarligt? -Allvarligt!
Se på mig.
Du är okej. Du är intressant.
Förstått?
Säg…
Jag är bra på att hitta folk som är förtvivlade.
Hon sa: "Jag är bra på att hitta folk i förtvivlan."
I förtvivlan!
Vad sa du då?
"Äntligen har jag hittat dig."
-Det sa jag inte! -Oj! Du skojar!
Det är något Hitonari Tsuji skulle säga.
-Absolut! -Det sa jag inte!
Men du har säkert tänkt på det.
Du har väl inte kommit över att din tjej dumpade dig?
Tjej? Menar du brevvännen?
Fick du en tjej som var brevvän?
Ta inte upp det.
Jag vet! Vi bjuder hit Soo!
-Ja! -Va? Varför?
Bara en kvinna kan läka såren efter en kvinna.
Det är inget sår, Nana. Han har ett hål i hjärtat.
-Eller hur? -Ett hål är ett hål!
Ring henne nu!
Hon sover nog.
-Ring henne fort! -Ring henne!
-Ring henne!
-Okej!
-Ring henne! -Jag gör det!
Sluta! Kan du lägga av?
Lägg av! Kom igen nu!
Välkommen!
-Där är du. -Det gick fort.
-Bor du i närheten? -Där borta.
Bor du i Shinjuku, tjejen?
Jag är så avundsjuk!
-Slå dig ner. -För hennes skull.
-Äntligen har jag hittat dig! -Håll käften!
-Lägg av! -Sitt ner!
Ignorera idioterna.
Vad dricker du?
En highball med grönt te.
Highball med grönt te. Den kommer upp!
Skål för Soo.
-Skål! -Skål!
-Ur vägen! -Varför?
-Trevligt att träffas. -In med dig.
-Skåla med glasen. -Du med!
Du har ett vackert ansikte, tjejen.
Nej.
Du kan bli modell.
Jag skådespelar lite.
Jaså? Är du skådespelerska?
Jag gör allt möjligt.
Nanase, du spelade väl teater?
Sluta tjata om det!
Det är mitt mörka förflutna!
Jag spelade elitfotboll.
-Jaså? Oj! -Men det var Superettan.
-Det är träningscentret. -Prata inte om det.
Hej, Soo. Du är halvjapan, eller hur?
Jag är en blandning av många saker.
-Jaså? -Jaså?
Jag kan vara vad du vill.
Vilka språk kan du?
-Engelska och koreanska. -Okej.
-Jag studerar kinesiska nu. -Säg nåt på koreanska.
Vad sa du?
Förstår du?
Du förolämpade mig säkert!
-Vad sa hon? -Den, vad sa hon?
Visst gav hon honom en komplimang?
Du sa: "Det är underbart hur lång du är." Eller hur, Soo?
-Det sa hon inte! -Hon gav dig en komplimang.
-Ja! -Ja!
-Du är toppen, Soo! -Häftigt!
Sato, sjung andra halvan!
-Inte en chans! -Sjung en duett! Sjung med henne!
-Kör! -Inte en chans! Nej!
Ursäkta mig.
Så där ja.
Lägg av med det där!
Du hanterade det bra.
-Hämta tequila till oss. -Absolut.
Det är okej.
För det här säger du det magiska ordet "soo" och bara gör det.
Om och om igen!
När ska den in?
Det stod onsdag i mejlet.
Vad är det för dag idag?
-Jag har ingen aning. -Sant.
-Blir vi klara i tid? -Va? Ja, det kan vi.
Sato.
Soo är ledig i morgon. Du med, eller hur?
Ja.
Är du ledig i morgon? Vill du gå nånstans?
Ja, men jag måste leta bostad imorgon.
Jag vill flytta.
Vad sägs om det här då, Soo? Det är jag som bestämmer här. Kom igen.
Varför skulle hon gå till nåt där folk äter insekter?
Varför inte?
Inte en chans.
Vad äckligt.
Okej, då dricker vi till morgonen, sen åker vi och fiskar.
-Jag gillar det. Toppen. -Vill du fiska?
Det är så vanligt.
Vad är det för fel med det? Vanligt är bäst.
-Det stämmer. -Ja.
Sato, du tappar henne.
Jag sa ju att jag måste kolla på ställen imorgon.
-Sluta vara en sån glädjedödare. -Jag är ingen glädjedödare!
Var inte en glädjedödare!
-Varför? -Glädjedödare är skräp.
Du då, Nana?
Jag?
Självklart är jag det.
Åttio procent av alla människor i världen är sopor.
De andra 20 procenten, då?
Avskum!
-Vi är skräp-avskum! -Skräp eller avskum?
Du borde följa Soo hem.
Jag kan inte. Du vet att vi har jour.
Om stora nyheter kommer måste vi åka tillbaka snabbt.
-Eller hur, Sekiguchi? -Jag är fotbollsproffs.
Har du inte kommit över din förra flickvän?
Du sa ju att hon var ful.
Nej, jag sa det förut. Hon sa det bara för att vara ödmjuk.
Vad tyckte du om henne när ni träffades?
"Jag är glad att hon inte är fulare än väntat."
Det är grymt.
Följ henne hem.
Fortsätt.
Se upp!
-Jag mår bra. -Nej, det gör du inte.
Jo. Jag mår bra. Vi åker till ett ställe till.
Från och med nu får du bara gå på vitt.
-Var är det vita? -De små.
-De små? -Ja.
Du får bara kliva på dem från och med nu. Nu kör vi!
Trampar du på dem?
Ja.
Om du trampar på nåt annat än vitt
bjuder du på öl.
-Okej? -Vi ska väl inte dricka igen?
Förlåt!
Tack.
Ursäkta mig ett ögonblick.
Okej.
Hallå?
Okej.
Förlåt.
Jag måste jobba.
Okej.
Är du bartender?
Faktiskt…
…det här stället…
…hyrs åt mig av Sanai.
Det är här jag jobbar.
Vad för jobb?
Jag gör det…
…med kunder här.
När jag är klar
ringer jag dig.
Du stannade verkligen!
Jag har inget.
Att leva så här…
…är inte så illa.
…flerarestauranger och barer.
Företagsgruppen gömde totalt flera miljarder yen i inkomst.
Jag vill bidra till samhället.
Sato!
-Jag skapar platser… -Titta här.
…där folk kan få kontakt.
Den misstänkte, herr Sanai, drev flera företag,
äldreboenden och restauranger.
En av dem var en massageinrättning för män som drevs i denna lägenhet.
Oj då. Det var dumt.
…kvinnor utförde sexuella handlingar.
Det är kört för Sanai.
…de tvingades prostituera sig i utbyte mot hyra och levnadskostnader.
Numret du har ringt har ingen abonnent.
Se till att du har slagit rätt nummer och försök igen.
Numret du har ringt har ingen abonnent.
ÅR 1999
NYÅRSAFTON
DEN STORA PROFETIAN HADE FEL OCH VÄRLDEN GICK INTE UNDER, UTAN…
…ÅR 2000 ÄR HÄR!
Sån här skit är så töntig.
De behöver inte göra en så stor grej av det.
Vad spelar det för roll?
Ja, du har nog rätt.
Du…
Nästa år… I år menar jag…
Kan vi inte flytta ihop?
Va?
Jag kan träffa dina föräldrar.
Vad säger du?
Tja…
Jag vet inte.
Det verkar så vanligt.
Ja, jag antar det.
Det är verkligen kallt.
Ja.
Okej, jag ska hitåt.
Inte till stationen?
Jag måste gå nånstans.
Jag tar med CD-skivorna nästa gång.
1998
JAPANS VM-FOTBOLLSLAG FÖRLORADE ALLA SINA TRE GRUPPMATCHER.
KOM OCH HÄLSA PÅ!
Nästa gång vi ses blir nästa år.
Jag skickar ett vykort när jag kommer till Indien.
Ta hand om dig.
Hej då.
MAHJONG
Chefen.
Vi blir aldrig klara i tid.
Var stolt över ditt arbete.
Fan! Gör det bara!
Luta utropstecknet!
Kursivera det inte bara!
Rotera det!
Okej.
Ser du? Vad sägs om det?
Det är väl mycket bättre?
Ja.
Skynda på nu!
…och skadade fyra personer.
-Gangstern som sköt… -Hallå? Ja. Tack så mycket.
-…försökte komma undan… -Vi tittar på det.
-men sköts till döds i salongen. -Det stämmer.
Återskapande grafik, eller hur? Okej, vi gör det.
Okej. Vi skyndar oss. Tack.
-Hej då. -Jag är tillbaka.
Vem sa att du fick köpa kläder efter en leverans?
Vi har fått en beställning på rekonstruktionsgrafik!
DÖD: GÄNGMEDLEM, KAIBARA-KAI
-Får jag fortfarande inte åka hem? -Varför är du kvar här?
Ut härifrån nu!
Du!
Vi har ont om tid! Sätt fart!
-Herr Sato! Här uppe! -Åh, herr Hosoi.
Skynda på!
-Förlåt att det är så bråttom. -Det är okej.
Förlåt! Grafiken är här!
Du är sen! Vad fan är ditt problem?
Vi ville att det skulle vara lättläst…
Ingen tittar på den skiten!
Dra av 30 procent på räkningen.
-Chefen kan inte… -Okej! Dra åt helvete då!
Skynda på! Den är äntligen här!
Hur lång tid dröjer det?
Det börjar! Sätt fart, din jävel!
-Om 30 sekunder. -Trettio sekunder? Okej.
Är du fortfarande här?
En värdinneklubb igen?
Nej, det var ett affärsmöte. Det är för jobbet.
-God natt. -Hej.
Ge mig en cigg.
Tack.
Ta ledigt imorgon och åk nånstans med din flickvän.
Hon är i Indien just nu och köper saker till butiken.
Just det. Du sa det.
Skulle du gifta dig?
Jag ska se till att du tjänar tillräckligt.
Faktiskt…
…så tycker hon att sånt är dumt.
Vadå för saker? Giftermål?
Såna…
…vanliga grejer.
Jag fattar nu. Hon är en sån tjej.
Okej. Vi går och käkar nudlar eller nåt.
Bjud mig på nåt bättre än det.
Vad sägs om en skål kött?
Ja, jag antar det.
ÅR 1997
JAG ÅKTE PÅ DEN GALAKTISKA JÄRNVÄGEN FRÅN TILLKYO.
Chefen, du tar för många billiga jobb.
Vill du ha en, Sekiguchi?
Jag kan inte åka hem ikväll heller.
-Sato. -Ja?
Din personsökare piper.
RING MIG. KAORI.
God morgon.
Drack du hela natten?
Jag kunde inte sova.
Jag ringde för att jag ville ha kul idag.
Va?
Vill du gå nånstans?
Jag har inte bestämt mig än.
Det går inte ihop.
Vi hyr en bil, tar motorvägen,
kör vart vi vill och äter när vi vill.
Kanske till och med åka till en varm källa. Vill du det?
Va?
Ja, men jag kan inte bara ta ledigt idag.
Jag har hyrt en bil.
Va?
Jag åker även om du inte kan följa med.
Men du vet hur ont om folk vi har.
Vi har massor av beställningar idag igen.
Jag fattar.
Du är verkligen vanlig.
Världen går ändå under om två år.
Åk du. Du kan betala nästa gång på värdinneklubben.
Det kommer att gå bra.
Jag måste bara göra som de säger. Jag kan göra det själv.
Hallå? Det här är Great International.
God eftermiddag!
Okej. Den brådskande?
Det verkar inte ha kommit fram.
Du kan skicka det igen, men vi är upptagna idag.
Det tar nog dubbelt så lång tid.
Vi skickar det när det är klart.
Jag fixar det.
Precis. Okej.
-En värdinneklubbskväll. -Du betalar.
Okej.
Har du redan skickat det två gånger?
Faxen har varit trasig på sistone.
Jäklar! Vilken kristallklar dag!
Perfekt väder för en biltur.
Okej! Nu är det dags för vår nästa förfrågan.
-Från Oita, som kallas… -Vart vill du åka?
-Vilket håll? -Vänster!
Vi klarade det knappt!
Det var nära ögat.
Vem är det här?
Scha Dara Parr.
-Fel! -Va?
Låten är Ryoko Hiroses "Jag älskar…"
Inu-kara!
Gör det ont idag?
Nej.
Sen blir det soligt.
Jag önskar att jag kunde säga upp mig och sticka nånstans.
Varför? Vill du åka långt bort?
Jag menar,
om jag åkte utomlands för att få inspiration,
det skulle nog förändra mitt liv.
Kenji Miyazawa….
Han åkte aldrig långt bort.
Han tillbringade större delen av sitt liv på landsbygden i Tohoku,
men reste till Vintergatan.
Rätt galet, eller hur?
Det är galet.
Det handlar inte om vart man åker,
utan med vem.
Tog du en bild på mig?
Kom hit!
Är du hungrig?
-Vi åt precis. -Nej, det gjorde vi inte.
Jo, det gjorde vi!
EL-MALO har haft bra grejer på sistone.
Lyssnar du på EL-MALO?
De är coola.
Ja, det är de.
Jag lyssnar på mycket gammalt på sistone, som Zeppelin och sånt.
-Hej. -Välkommen!
Mina föräldrar skickade de här. Snälla, ta dem.
Herregud!
-Var kommer du ifrån? -Gunma.
Asiatiska päron. Jag älskar dem!
-Åh, nej! -Inte en chans!
-Vi får aldrig en plats! -Ja, kanske.
Det finns bara ståplatser.
-Åh, nej! -Jag sa ju det!
Ska det vara som i Long vacation?
Vi har sex.
-Tack för att du väntade. -Inga problem.
Vad är det för skjorta? En Paul Smith?
Ja. Jag tyckte att det var trevligt.
Där borta.
Du betalade så mycket för att bära nåt alla bär.
Titta här.
De här kläderna
kom från ett fjärran land och hit.
Precis som japanska tåg i Buenos Aires.
Fint, eller hur?
Ja.
Lyssna noga.
Det blir prov senare.
Ska du titta?
Nej, det gör jag inte. Har du memorerat alla?
Ja, det har jag.
För musik måste det vara aktuellt.
Här. Den här är bättre.
Du har rätt.
Här. Jag lägger tillbaka den.
Det luktar konstigt.
Vill du prova?
Det smakar sött.
Det är inte bra för dig.
Varför säger du så?
Alla dör ändå.
-Skynda på! Du är så värdelös! -Jag skyndar mig!
-Har du kollat det? -Nästan klar.
-Skynda på! -Det är jag.
De slutar ge oss jobb!
ÅR 1996
GE MIG STYRKAN ATT TRO PÅ GUD.
Är du okej?
Förlåt.
Okej.
Miyajima. Vad gör du? Sätt fart!
Förlåt! Jag kommer strax!
Här.
Hallå, herrn. Du borde gå till en läkare.
Men jag måste leverera de här.
Här.
Miyajima!
Låt inte chefen vänta!
Jag vet!
Gör det ont?
Det håller ett tag.
Var försiktig!
Förlåt!
Jag undrar om jag kommer göra det här jobbet hela livet.
Det skrämmer mig ibland.
Jag läste Ramo Nakajimas roman häromdagen.
Ramo Nakajima?
Ja.
Huvudpersonen…
Hans jobb är
att skriva andras manuskript i en dator varje dag.
Det låter som du, va?
I åratal
skrev han in manuskript helt själv.
Han skriver bara in saker som inte har med hans egna tankar att göra.
Men så en dag,
påverkad av droger
sitter huvudpersonen vid datorn, men han somnar.
När han vaknar på morgonen
upptäcker han att han har skrivit en hel roman.
Skrev han en roman medan han var medvetslös?
Det är galet.
Ja, helt galet.
Hans kropp var full av andra personers ord som han hade skrivit.
De hade aldrig kommit till himlen.
Som ordens spöken.
Din kropp är också fylld,
med ord som väntar på att komma till himlen.
Jag är säker på det.
Tror du det?
Varför inte skriva en roman?
Jag har inget att skriva.
Det kommer att gå bra.
Du är intressant.
ÅR 1995
STRÄCK DIG UT UR MÖRKRET
-Du spelade riktigt bra. -Tack!
Snacksen du tog med var goda.
-Den rörde sig. -Ta med dem igen.
-Kom nästa gång, okej? -Ja, jag kommer.
Ja, det gör vi.
Kom nästa gång, Sato. Det är intressant.
Nej, tack. Teater tråkar ut mig.
Varför?
Det är en stor publik, så det blir spännande.
Nej, det blir det inte.
Ja, det gör det. Eller hur?
Varför går du inte?
Här. Ta den här.
Är inte Nanase söt?
REINI -VÄCKDA DAMER
Det är jag.
-Oj! -Han är jättecharmig!
-Han är jättesöt! -Håller du inte med?
-Kallar du det där vackert? -Kom bara en gång!
-Inte en chans. -Kom!
Nej.
Den jäkla dumbommen!
Jag slutar om det händer igen!
Hur länge har du jobbat här?
Sen jag var 22.
Jaså? Hur gammal är du nu?
Stick!
Du vill väl också ha en?
Du älskar verkligen det!
-Den är bäst. -Absolut.
Jag ska äta det även när jag är rik.
Nu ska vi se.
"Jag letar efter en brevvän som är ett fan av Cygnus Hygnus från Saint Seiya."
"Diamond Dust, 19 år från Yokosuka."
Den låter farligt.
Okej, nästa.
"Gillar du Gudfadern, särskilt del II, var snäll och skriv!"
Det gav mig en kick.
Jaså? Du kan få dem.
"Den som läser den här brevvänssidan först, kontakta mig."
"Inu-cara, 20 år, från Nakano City."
Vad är "Inu-cara"?
Visa mig.
Den här.
Här.
Det är Kenji Ozawas första album, The Dogs Bark, but the caravan moves on.
Gillar du Kenji Ozawa?
Ja.
Här.
Såna här saker
kan du behålla.
-Va? -Ta den.
Varsågod.
Ta den.
Jag är utsvulten.
INU-CARA, UPP ÖVER ÖRONEN!
Hur många minuter?
En minut till, tror jag.
Gillar du Kenji Ozawa?
GILLAR DU KENJI OZAWA?
-Hej då. -Hej då.
-Vill du spela pachinko? -Inte idag.
TILL: HERR MAKOTO SATO
FRÅN: INU-CARA
KÄRA MR SATO, DEN LEGENDARISKA KENJI OZAWA ÄR MIN PRINS.
FRÅN INU-CARA
Kära herr Sato.
Hej. Jag är Inu-cara.
Så du gillar också Kenji Ozawa, herr Sato.
Låten som gjorde mig till ett fan är "Änglarnas scen".
Den började när jag lyssnade på radion
och grep mitt hjärta.
Jag kände mig nere och det talade till mig.
Det var då jag blev ett fan av Kenji Ozawa.
När jag först lyssnade kunde jag inte förstå honom.
Men gradvis kändes det som om hans låtar frågade mig:
"Vad är själen?"
"Vad är livet?"
KENJI OZAWA STRÄCK DIG UT UR MÖRKRET
Inu-cara-albumet är ett album om frihet och begär.
Maya Maxx-utställningen är en bra idé.
Jag ska bära en WAVE-väska.
Från Inu-cara.
JAG ÄR FUL. DU KOMMER ATT ÅNGRA ATT DU TRÄFFADE MIG.
En WAVE-väska?
En WAVE-väska.
Välkommen.
Ett bord för två.
Det var rätt galet.
Ja.
Jag vill ha kaffe för att komma tillbaka till verkligheten.
Två kaffe.
Ärligt talat.
Jag förstod det inte.
Det är okej.
Om man vet vad det handlar om är det ingen idé att se det.
Jag tycker det är okej att vissa saker förblir ett mysterium.
Tror du inte att det får det att sitta kvar längre?
Jo, det gör jag.
Tittar du på anime?
Ja.
Hur många gånger har du sett Beautiful dreamer?
Kanske två gånger?
Är det allt?
Hur många gånger?
Jag har ingen aning. Jag spelade den alltid när jag var hemma.
Inu-cara, du är ganska galen.
Tycker du det?
Häromkvällen
pratade de om konstiga människor som du i Denki Grooves pratshow…
Är jag konstig?
Men tycker du inte att filmen är bra?
Det är alltid dagen före skolfestivalen.
Finns det nåt bättre?
Om det fanns en dag i mitt liv som var riktigt bra
skulle jag vilja vara inlåst i den.
Håller du inte med?
Jag håller med.
Tack.
Hur har ditt liv varit?
Tja…
Vanligt.
Och deprimerande.
Vanligt och deprimerande.
På gymnasiet
gjorde jag ett X i kalendern
för varje dag jag inte begick ett brott.
Konstigt, va?
Det är intressant.
Vilken fin kjol.
Jag ritade de här med en filtpenna.
Jaså?
Det fanns en vacker Keita Maruyama-kjol,
så jag försökte rita den.
Du är fantastisk, Inu-cara.
Jag är ful och fattig, så jag gör det bästa av det jag har.
Jaså?
Skjortan är också fin.
Jag gör mitt bästa för att göra trekvartsärmar till en sommarfluga.
Jag heter Kaori.
ROPPONGI KASHIWA NR 4
Jag är förvånad över att du sökte ett jobb du vet så lite om.
-Det lät intressant. -Jag förstår.
Hur gamla är ni?
Jag är 22.
Jag är 21.
Du föddes i februari. Vi går i samma årskurs.
Det blir nog tufft i början.
Men
jag slutar inte förrän jag kan gottgöra för brutaliteten!
Du är verkligen passionerad.
Vill ni jobba med mig?
Ja! Jag kan börja idag!
Imorgon blir bra. Du är anställd.
Du då?
Okej. Från och med nästa vecka.
Toppen! Du är anställd!
Okej.
Läs de här. De är till Photoshop och Illustrator.
-Tack. -Det räcker för att komma i gång.
"Adobe Photoshop."
Bra.
Jag gick på…
…intervjun.
Jag fick jobbet.
Jag visste det.
Toppen.
Nu firar vi.
Det är meningen att jag ska säga det.
Vi kan väl åka nånstans?
Ja, men vart?
Disneyland eller nåt?
Va?
Okej. Disneyland eller…
…ett kärlekshotell?
Va? Varför?
För att fira? Dessutom är jag trött.
Går du om du är trött?
Ja, för att fira med killen jag gillar och för att jag är trött.
-Va? -Va?
Jag…
"Gillar"?
Ja.
Du…
…gillar mig?
Ja.
Gillar du mig?
Ja.
Allvarligt?
Ja.
Då så.
Jag ser fram emot det här.
Jag med.
Grattis till frigivningen.
Det här är inget fängelse.
-Ta den. -Nej, tack.
Nej, tack.
-Ta den, för fan! -Nej, tack!
Okej! Jag tar den!
Gå!
Jag skickar massor av våra tårtor till dig.
Nej, tack!
Hej då.
Ja.
Sato! Hej då!
Herr Sato!
Tack!
Lycka till!
Vi ses!
Lycka till!
Han gick.
Ja.
Är det okej att inte säga nåt?
Det skulle bara irritera honom om jag sa att jag älskade honom.
Jag ska gå nu.
-Vi ses. -Vi ses. God natt.
God natt.
Hallå?
Jag blev precis klar. Det var kul.
Absolut. Lyssna på det här. Det är fantastiskt. De gav mig 30 000. Galet, va?
Är det inte otroligt? 30 000! Va? Karaoke? Gärna!
ALLA RUM ÄR OMBYGGDA! VÄLKOMMEN
VILA I 3 TIMMAR -10 000 YEN UPP TILL 18 TIMMAR - 20 000 YEN.
Det är första gången för mig.
Va?
Jaså?
Här, då?
Det är billigt.
Förlåt.
Jag skojar bara.
Kom igen. Gå.
Det blir 5 800 yen.
Jag betalar.
Oj! Det är fantastiskt!
Oj.
Vad är det?
Oj! Häftigt!
Det här är galet! Badet lyser upp som en regnbåge!
Du är tung!
Det är oförskämt!
Jag vill åka till stranden.
MICHEL DE NOSTRADAMUS
Det finns över 50 sorters böcker nu.
De tillhör de tio bästa.
Vad betyder hans profetia?
Är Nostradamus profetia…
KAN MAN TRO PÅ DEM?
Mitt företag gjorde den här grafiken.
Jaså?
Ja.
Men jag levererar bara saker.
Vi släcker lyset.
Badet.
Så mycket är okej.
Nej.
Får jag?
Ja.
Är du okej?
Ja.
Vill du sluta?
Jag är okej.
När jag är glad
känner jag mig ledsen.
Yoasobi nattsafari!
Det är inte riktigt vad vi bad om.
När jag gjorde den här syftade jag på…
Ja, det är annorlunda, men…
Så du genomskådade oss?
Minns du ens mötet häromdagen, Takashi?
-Jag minns… -Du har inte ens anteckningar.
Jag har anteckningar här.
Jag trodde att du hade glömt.
-Jag minns det! -Eller hur, Kurosaki?
Jag…
Jag tyckte att det var fint!
-Det är bättre än jag trodde. -Ja.
Det är inte så illa.
Vi kan justera bokstäverna.
Okej. Det ska jag.
-Kan du göra det? -Jo, det kan jag.
Då är det väl okej om vi kör på det här?
-Ja. Fixa åtminstone den delen. -Ja.
-Okej. Tack. -Tack själv. Hej då.
Hej då.
Idag har ytterligare 201 personer
diagnostiserats med det nya coronaviruset i Tokyo.
ÅR 2020
Det är den högsta siffran hittills, och för första gången har den överstigit 200.
Enligt Tokyos regering…
Kurosaki, pressa dig inte för hårt.
Va?
Pressa dig inte för hårt.
Lägg inte all din energi på det.
Jag förstår.
Ja, men jag får känslan av att om jag inte är seriös
kan jag inte vara sann mot mig själv.
Ja, jag antar det.
Vad sägs om en drink i kväll?
Passar det inte nu?
I Minato City har det skett 168 fall.
Och i Suginami…
Ja, du har nog rätt.
Förlåt. Jag förlorar coronaersättning om jag har öppet längre.
Jag har bara druckit två drinkar.
-Förlåt. -Jag är redan packad klockan 20.
Jättekul. Vi ses.
Hallå!
-Lägg av! -Stick härifrån!
-Släpp! -Det ska jag! Ut med dig!
Okej. Jag ska inte prata med andra kunder.
Det har du sagt förut!
Det gjorde ont!
Hallå! Ge tillbaka den!
-Hallå! -Det har du sagt förut.
Du är elak! Du är så elak!
Kom inte tillbaka!
Fan ta dig!
Nanase?
Va?
Vad gör du?
Detsamma.
Jag ser att det går bra för dig.
Varför stängde du puben?
Jag stod inte ut med att prata med kunder jag inte gillade som om vi var vänner.
De kan gå när de vill, men jag kan inte fly.
Du har inget val. Du driver en pub.
Du förstår inte, eller hur?
Nej, jag antar det. Vi har inga kunder där jag jobbar.
Hur mår Sekiguchi och de andra?
Han driver en kvällsskola på nätet.
Där man studerar på internet.
Det verkar gå bra för honom och han får många elever.
Så det går bra för honom.
Men han skilde sig.
Jag förstår.
Jag kan inte skratta åt andras olycka längre.
Jag ser skillnad på dina spyor och Sekiguchis.
-Vad äckligt! -Din spya är rosa!
Det är en lögn!
Nej, jag menar allvar!
Vet du hur många liter av dina spyor jag har städat upp?
Jag kan leva för evigt på all mat du spydde upp!
Det måste ha varit tufft.
Jag kan inte tacka dig nog.
Du har blivit en riktig skitstövel.
-Vänta! Oj! -Det gör ont!
Det stinker!
Är du okej?
Kan du resa dig upp?
Ni har det bra.
Jag har ingenting.
Inget alls.
Ni lämnar mig.
Du är galen.
Kom igen.
Upp med dig.
Låt mig vara!
Varför inte bara lämna mig här?
Jag åker till tippen med resten av skräpet!
Det stämmer.
Åttio procent av människorna i världen är sopor, eller hur?
De andra 20 procenten, då?
De är avskum.
Det är så grymt!
Det var du som sa det.
Jag tror att minst en procent är okej.
De är inte okej.
De är bara omedvetna om verkligheten!
Visst! Okej!
Okej…
Nu åker vi hem.
Vill du följa med mig hem?
Sluta. Jag vill inte ha din ynkliga vänlighet.
Du har alltid varit sån.
Du är kall på insidan, men snäll på ytan.
Inte konstigt att du är singel.
Du med.
Jag är passionerad. Det är därför jag är singel.
Det går inte ihop.
Jag står inte ut längre.
Jag önskar att jag aldrig hade träffat dig.
Ja.
Jag är glad att jag träffade dig, Nanase.
Kom igen! Hoppa in i taxin och återvänd till verkligheten!
Kom igen!
-Till Meguro. -Ja, sir.
När såna som vi jobbar får vi inte dricka på barer sent på kvällen.
Det är tufft. Det är det verkligen.
Och staden är nu mörk kl. 20.00.
Det är faktiskt lite deprimerande.
Det kan vi inte göra nåt åt nu.
men vid såna här tillfällen vill jag spela en sång för dig.
Hur du än känner dig nu vill jag att du ska känna dig positiv.
Men om du inte känner dig positiv nu
blir den här sångens vänlighet
som en salva för många när du ser tillbaka på det senare.
Det är för dem som jag vill spela den här låten.
Låt oss lyssna på "Like a Comet" av Kenji Ozawa.
-Ursäkta, stanna här. -Ja, herrn.
-Jag använder mitt kort. -Okej.
Tack.
När vi är här känns det inte som om tiden går.
Det är som om tiden för oss ensamma har upphört.
Alla andra blir äldre
men vi är desamma.
Det vore trevligt.
Det kommer att gå bra.
Du är intressant.
Kommer du vara så här när vi är gifta?
Ge tillbaka alla år!
-Jag har ett barn på väg. -Vi går tillsammans!
Vem bryr sig? Stick härifrån.
Grattis till frigivningen.
Jag har inget.
Att leva så här…
…är inte så illa.
Var stolt över ditt arbete.
Ingen tittar på den skiten!
Kom hit!
Din kropp är också fylld
med ord som väntar på att komma till himlen.
När jag är glad
känner jag mig ledsen.
Jag hoppas att du stannar här för alltid!
-Vi ska gifta oss. -Ville du vara som du är nu?
Jag slutar inte förrän jag gottgör det!
Vanligt är bäst.
Det verkar så vanligt.
Även om du är i mörker, herr Sato,
är jag säker på att ett ljus kommer att skina på dig nån dag.
En WAVE-väska?
En WAVE-väska.
Är du Inu-cara?
Nu när du säger det är det pinsamt.
Hon var verkligen…
…jäkligt vanlig.
VI KUNDE INTE BLI VUXNA
VUXNA KUNDE VI…
Undertexter: Camilla Holm