Downloaded from YTS.MX
-Du ser godt ud. -Tak.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Skal hun holde den? Skal den være et andet sted?
Jeg kan trække ud i blusen.
-Nej, det er fint. -Okay.
Mikrofonen er på.
-Okay. -Lad os ordne dit hår, okay?
Mor, du er så smuk.
Nå, hvordan begyndte det hele?
Hvordan begyndte det?
Da jeg voksede op, vidste jeg, jeg havde en meget særlig mor.
Og vi blev opdraget
på en vidunderlig, kærlig italiensk baggrund.
Jeg fik ikke Cheerios til morgenmad. Jeg fik frittata med aspargesbroccoli.
Jeg gjorde aldrig som andre. Aldrig.
Det faldt mig ikke ind.
Mine børn fortalte mig altid, hvad de syntes, jeg skulle gøre.
"Mor, du burde løbe!"
"Du burde hoppe. Du burde lave mange træningsøvelser."
Og jeg tænker: "Okay, jeg lytter."
"Og mor, spis ikke al den frugt."
"Det er sukker."
Og også:
"Græskarfrø er virkelig godt for dig."
Og en dag blev jeg spurgt om:
"Hvorfor prøver du ikke
fuldkornspasta?"
Det var dråben.
Jeg sagde: "Jeg hører efter alt, I siger."
"Jeg respekterer det hele."
"Men jeg spørger mig selv:
'Hvad ville Sophia Loren gøre?"'
Du er klar. Tak.
Vil du lukke knappen?
-For meget kavalergang? -En smule.
"Hvad ville Sophia Loren gøre?"
Men hvorfor mig?
Betragt det smil.
Hun er fra Napoli.
Og vi er fra Napoli-området.
Calabria, Bagnara.
Det er min mor.
-Nancys forældre kom fra Italien. -Og min smukke far.
I deres generation i Italien
blev ægteskaber arrangeret.
-Ja. -En stor medgift var vigtigt.
-Medgift. -Medgift.
Og dit og dat, og familierne,
og hvem, der havde et større område, eller hvad de brugte dengang.
Og min mor sagde: "Padre, no."
"Jeg vælger selv."
Jeg blev født i Amerika,
tre år efter mine forældre ankom fra Italien.
Jeg er virkelig italiener. Jeg kender ingen slægtning i min generation,
der ikke var italiener. Så jeg er helt italiener.
Når de skulle se en film,
så valgte de ikke en amerikansk film, som de knap kunne forstå.
Ikke kun i forhold til sproget, men opførslen. Nej, de så italienske film.
Se der. Du godeste. Hun var så god. Se hende.
Så du det?
Kom nu.
Hun ved, hvordan hun er meget lokkende.
Jeg laver pizza, men… Se?
Og se hendes reaktion.
Ja. Det er "emozi."
"Emozi" betyder "spil for galleriet".
Og når jeg ser det, anerkender jeg det.
Jeg gør det ikke, men jeg husker, jeg så det.
Med mine forældre og vennerne og…
Sådan var mit liv som barn, som en lille pige og årene efter.
Så det er en af de ting, jeg virkelig nyder.
Og Sophia repræsenterede selvfølgelig skønhed.
Men ikke en klassisk skønhed.
Såsom en Grace Kelly med de små perfekte ansigtstræk.
Hun er sin egen klassiske skønhed.
Og det inspirerede mig virkelig,
for vi er alle forskellige, og så mange mennesker er smukke.
Se hende gå ned ad gaden. Åh gud, hun er så sød.
Se det er en dame.
Jeg ville gerne ligne hende.
For jeg har også store fortrin.
Og hun var ikke tynd.
Jeg kunne ikke relatere til de andre, tynde skabninger, vel?
I mine 30'ere designede jeg det første berigelsesprogram i staten.
Og jeg skulle arbejde med fem borgmestre.
Den ene ting, de havde tilfælles, var, at de kunne lide, hvordan jeg så ud.
For de så godt ud med mig.
Velkommen til Fort Lee Berigelses-programmet.
Det er et efterskole, frivilligt program,
som er særligt designet til børnene…
Og jeg gjorde det ikke for mig selv.
Jeg gjorde det, fordi de skulle sige ja til mig.
Til programmet, til børnene.
Alt fra avanceret madlavning til malerkunst til fotografering,
så er der 84 klasser på vej ind i vores femte år.
I dag ville kvinder dræbe mig for at sige sådan. Men det burde de ikke.
For det handler kun om at give dit bedste.
Hun fik altid det bedste ud af, hvad hun havde.
Det er svært at tro, at hun kun er 17 i den film.
Da du var ung.
Hvorfor nu?
-"Da du var ung." -Jeg vidste godt…
FØRSTE SCREENTEST 15 ÅR GAMMEL
Føler du dig heldig?
-Heldig? -Heldig. Ja.
Over at være den, du er, og heldig at være, hvor du er.
Det er ikke, som hvad de skriver om mig, Askepot-historien…
"Hun blev en vidunderlig skuespillerinde med blot et…"
-Magi? -Som en fe med en tryllestav.
Jeg kan lide at læse det. Jeg bliver romantisk og sentimental.
Men sandheden er, at…
…det var meget hårdt at komme til, hvor jeg er.
Det var under krigen. Vi havde ikke nok penge til at leve for.
Så vi havde intet at spise. Min far tog sig aldrig af os.
Aldrig.
Min mor vidste ikke, hvad hun skulle gøre med mig og min søster.
Så min mor meldte mig til en skønhedskonkurrence i Napoli.
Og jeg vandt konkurrencen.
Og med pengene, jeg fik fra konkurrencen,
kunne jeg rejse til Rom og begynde at lede efter arbejde.
Vittorio De Sica. Det var ham, der virkelig fangede mig.
Da jeg var 17, lavede jeg The Gold of Naples med ham,
og den var et stort hit.
Og det bragte mit navn frem.
EDOARDO PONTI, INSTRUKTØR, "THE LIFE AHEAD", SOPHIAS SØN
Okay, forfra, mor.
Vær lidt mere flydende med: "Det er altid hårdt at rejse…"
Okay? Kamera!
Cut. Flot. Igen, med det samme.
Kom så!
Jeg har hele optagelsen,
men jeg vil kun fokusere på det her look.
Nomineret for Bedste Kvindelig Hovedrolle
er Audrey Hepburn i Pigen Holly.
Piper Laurie i Hajen.
Geraldine Page i Flyvende sommer.
Natalie Wood i Feber i blodet.
Sophia Loren?
Sophia Loren i Huntigeren.
Jeg gemte den vits. Vinderen er…
…Sophia Loren.
Du var ikke til stede ved den ceremoni.
Hvorfor ikke?
Fordi det var den første gang, hvor de…
…åbnede for muligheden for at vinde en pris
for en udenlandsk film. Så jeg sagde:
"Altså, hvis jeg er blandt de fem,
så er jeg meget glad, men jeg vil aldrig vinde."
Så jeg blev hjemme.
Telefonen ringer.
Og hvem er i røret?
Cary Grant.
Han sagde: "Sophia, du vandt!"
HUNTIGEREN (1961)
I Huntigeren spiller hun
en meget stærk kvinde, som, lige meget hvad der skete,
bomberne der faldt overalt, ved hendes fødder, ved…
Hun ville beskytte sit barn.
At ligegyldigt hvad du somme tider gør,
så kan du ikke altid… gøre det rigtige.
Det kan du bare ikke.
I denne scene åndede hun lettet op,
for hun troede af hele sit hjerte, at der ikke ville ske hende noget i kirken.
Grufuldt.
Jeg synes, det er ulideligt smertefuldt.
Helt igennem ulideligt.
Forældre kan ikke forsvare deres børn hvert eneste minut.
Du prøver.
Du lever for at beskytte dem.
Men… hvad kræver det?
Alfred var den førstefødte, i 1960.
Glenn, 1962.
Regina, 1963.
Dominic, 1964.
Jeg vidste, jeg måtte være stærk.
Jeg måtte være meget stærk.
Med de tre drenge?
Regina var en engel.
Jeg følte altid, at hun var en gave til mig.
Jeg måtte gøre det nødvendige.
Jeg blev ødelagt, da Alfred sagde, at han havde kræft.
Hodgkins lymfom i fjerde stadie.
Han sagde: "Jeg har seks måneder tilbage, mor."
Men med en kraftig omgang kemoterapi, så overlevede han.
Og Glenn,
han havde en tidlig oplevelse, han ikke delte med nogen.
De sov aldrig hos nogen.
Hvis de ville have deres venner, kunne de sove hos mig.
De havde overnatninger.
Men nej. Denne her ene gang…
…spurgte de mig til et svømmestævne: "Kan din søn komme til overnatning?"
Onklen,
en boksemester. Ham så de op til.
Og han var voldelig.
Han fik at vide: "Siger du noget til dine forældre,
så dræber vi dem."
Jeg vidste intet, før han var 18.
Når hun ser dem, og hvad de gør mod hendes datter,
så kan hun intet stille op.
Og så er moren selvsagt ødelagt.
Og det faktum, at moren faktisk kommer op.
Hun kommer op i stedet for bare at dø.
Det er mod. Det er styrke. Det er…
…en kraft du tapper fra, som du ikke engang har.
Du skaber den kraft ud fra instinkt.
Og det formidler hun i den scene.
Uanset hvad, så må du komme fremad.
Cut! Perfekt. Videre.
Bravo, mor!
Perfekt. Det var det.
Det look var perfekt.
Absolut.
Du prøver altid at finde svar.
Af og til findes der intet.
Det, der virkelig tæller, er din sandhed, din tro i livet.
I mennesker.
I børn, i din søn, i alle.
Mor.
Du er smuk. Jeg ser dig lige her. Betagende.
Mere end noget andet i verden ønskede hun at være mor.
Min rejse var hård. Men det var hendes også, fordi…
…selvom… Hør, hun fik en Oscar og alt det der,
når hun ville have børn, måtte hun blive i sengen.
Hvad var meningen med at ligge i sengen i otte måneder?
Jo, fordi…
…hvis ikke jeg gjorde det, ville jeg miste mine børn.
Hun ønskede de børn, og hun fik det til at ske.
Hun gav aldrig op.
Jeg sled meget hårdt for at få to børn.
Jeg sled meget hårdt for at få en mand.
Jeg sled meget hårdt for det, jeg havde.
Så det her er Ægteskab på italiensk.
Her er hun.
Lykkelig for, at hun holdt ud
og opnåede præcis det, hun ville.
Hun gjorde sig selv meget legitim.
Jeg troede, jeg havde et kompleks, fordi min far og mor aldrig giftede sig.
Så det skulle være legalt.
Jeg havde brug for børn og min egen familie.
Carlo Ponti var allerede en meget succesfuld producer,
da han mødte Sophia.
Han hjalp hende med at blive en filmstjerne, og senere
blev det til en romance.
Når en fyr hjælper dig med at være den, du gerne vil være, og den, du er,
så bliver de meget sexede.
Og hun kunne faktisk have giftet sig med Cary Grant.
Da de lavede deres anden film sammen,
Houseboat, så sagde han: "Lad os gifte os."
Han var i sandhed meget forelsket i mig.
Men da øjeblikket kom,
hvor jeg måtte beslutte, hvor jeg måtte vælge,
valgte jeg Carlo, fordi jeg syntes,
han hørte til min verden, til mit folk.
Og at gifte mig med en, der ikke var italiener,
der ikke var fra min hjemby,
så ville jeg have følt mig fortabt.
Så hun tog beslutningen.
"Jeg gifter mig med personen, der kender mig,
og elsker mig."
"Og vi vil skabe et liv sammen
gennem tykt og tyndt."
-Okay. -En type dråbe eller mere end en?
Du får flere.
-Dryp bare. -Den skal rystes.
Læn dig lidt tilbage.
Okay.
Alan og jeg…
…gik i gymnasiet sammen.
Alan blev kåret til pæneste mand og den bedste atlet.
Jeg blev kåret den mest populære pige. Han sagde, han vidste, hvem jeg var,
og at han tænkte: "En dag er hun min pige."
Jeg sagde: "Hvordan kunne du tænke det?"
Han sagde: "Nemt."
"Jeg vidste, at giftede jeg mig med dig, ville jeg aldrig have en dårlig dag."
Og jeg sagde: "Mener du det?" Han sagde: "Ja da. Og det er sandt.
Jeg har aldrig haft en dårlig dag i vores ægteskab."
Alan.
-Ja. -Du er virkelig sød, Alan.
Nu siger jeg noget, og det er morsomt.
Jeg var gift og havde to børn,
og vi var så heldige at have en babysitter en af dagene.
Og det var da, jeg så
I går, i dag og i morgen.
I GÅR, I DAG OG I MORGEN (1964)
Jeg var en pige med en lille talje.
Ikke fuld, men min kropsbygning.
Og jeg ville imitere Sophia Loren.
Jeg tænkte: "Vores ægteskab skal holdes sjovt."
"Vi må ikke være for seriøse."
"Når han kommer hjem,
tager jeg det her strømpebånd på,
a la Sophia Loren."
Så jeg tog en badekåbe på og intet andet. Så kom Alan hjem.
Han sagde: "Okay. Børnene sover. Går vi i seng?"
Jeg sagde: "Al!"
Går hurtigt. Jeg kan ikke tro, at 60 år er gået så hurtigt.
-Det er svært at tro. -Ja.
Jeg ved, at du altid har elsket mit brede intellekt.
Jeg troede, du ville sige noget andet. Jeg hørte "b".
Nå.
Jeg vidste, at du elskede mit brede intellekt,
og jeg ved, at du elskede min figur. Hvad ellers sagde du…
-Virkelig. Hvad gjorde du… -Nej.
For der var så mange piger, der var vilde med dig.
Jeg elskede, at du kunne håndtere enhver lille situation, der opstod.
Hvordan du løser enhver udfordring. Meget intenst.
Du slapper ikke af. Du er meget intens.
Og ja, du viser lidenskab og følelser i mange situationer.
Var der nogen som Cary Grant, der blæste dig bagover?
Det er et rigtig godt spørgsmål.
Én gang.
Ja.
Ja, og jeg måtte pålægge mig selv en bestemt opførsel,
for jeg var allerede gift.
Jeg var hende ved poolen med børnene. Jeg vidste, det ikke ville udvikle sig.
Overhovedet.
Min mand vidste godt,
at hans kone ofte var afholdt.
Og… Men han vidste også, at jeg altid kendte min plads.
Og jeg undskylder ikke.
Du træffer disse beslutninger.
Men jeg tror gerne, at alle kvinder har haft mere end én oplevelse,
hvor nogen har fået dem til at føle sig meget særlige.
Ikke? Forskellen er, hvad du gør ved det.
CARLO PONTI, FILMPRODUCER, DØR SOM 94-ÅRIG
Det er meget…
Meget svært.
Du prøver at glemme det,
men så vender pinslen inden i tilbage igen.
Hvad kan jeg gøre? Og så begynder jeg at tænke positivt.
Jeg fortæller mig selv min livshistorie.
Jeg siger: "Du blev født i et meget fattigt kvarter under krigen,
og du klarede den."
"Det vidste du ikke, at du ville."
Og så ser jeg mine børn, min familie.
Og så får jeg det lidt bedre.
Livet er ikke nemt. Det er svært.
Tænk over det. Ja.
Hvor mange ting er der sket i løbet af vores liv,
som vi ikke kunne kontrollere?
Og hvad gør vi med det?
Min søn Dominic elskede havet.
Bølgerne. Surfing.
Hans venner sagde: "Dom, kom med os til Puerto Rico
og lad os surfe."
Han brækkede ribbenene.
Men ingen opdagede, at hans pulsåre var revet over.
Det tog tre dage, før hans hjerte gav op.
Jeg tror stadig…
Jeg tror stadig ikke, det er virkeligt.
Jeg savner hans knus, hans kys, hans lys.
Han kunne lyse et rum op. Du behøvede ikke elektricitet.
Hans kærlighed…
Og alligevel
brugte jeg længe på at tænke,
at jeg kunne fikse alt.
Og det gav bagslag. For hvordan kan du fikse alt?
Jeg troede, jeg kunne. Jeg fik fire børn.
Det er, som når du læser op til en prøve, og du får 12.
Du tager dig af din familie, hengiver dig selv.
Det går ikke altid, som du forventer.
Alan kunne ikke klare det.
Det var hårdt for mig, men jeg undertrykte det,
for jeg havde et seriøst job at udføre.
Nemlig at vise Dominics drenge, hvordan man håndterer,
at en elsket dør.
Det havde de ikke set før.
Så jeg brugte de næste tre år på
at koncentrere mig om dem.
-Tillykke med fødselsdagen! -Hej, Dolly!
Mine yndlingsmennesker.
-Der er min pige! -Hvordan går det?
Det går okay.
Alle har deres egen rejse i livet.
-Livet er skønt. -Ja.
Tillykke fra os alle.
Jeg er allerede 82 et halvt.
Jeg levede min rejse på den bedste måde hver dag.
Vi kender til faldgruberne.
Men en af glæderne i livet
handler om, hvem vi møder på vejen.
I 2019 BLEV SOPHIA LOREN ÆRET AF ACADEMY OF MOTION PICTURES
NANCYS DATTER REGINA, OGSÅ EN FILMSKABER,
KONTAKTEDE SOPHIAS SØN EDOARDO
OG DELTE, HVOR MEGET HANS MOR BETYDER FOR NANCY.
OG DE ARRANGEREDE ET MØDE.
Vi skal til 6067 Wilshire Boulevard.
Vi er på vej.
Det er den sødeste ting.
Hvor er vores pige?
Åh kære! Hvor meget jeg dog elsker dig!
-Hvordan går det? -Godt.
-Det føles, som om vi kender hinanden. -Vi kender hinanden meget godt.
Det tror jeg virkelig.
Alle de ting, du har udrettet, du har repræsenteret os.
Et hundrede procent.
Jeg er så glad for at møde dig. I sandhed glad.
Tak, fordi du kom her. Jeg voksede op…
At finde den familie
var for mig et slags… vidunderligt mirakel.
Hun sagde, at deres familie elskede mig højt.
At hver gang deres datter gjorde noget,
så sagde moren altid: "Sophia er der. Hun hjælper dig."
Som var jeg et billede. Hvilket, dengang,
måske var det noget, hun ledte efter og ikke kunne finde.
Det betyder noget for folk.
Jeg synes, det er vidunderligt.
Ingen får alt, de vil have i livet.
Det gør ingen.
Men vi får alle nok til at føle,
at vores liv er vigtige.
-Jeg får gode råd fra Sophia. -Jeg er en god lærer.
-En meget god lærer. -Jeg kommer ind, når det er nødvendigt.
Nemlig.
Elsker du det ikke?
Tekster af: Niels M. R. Jensen