Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ЧИКАГО ТРИБЮН
Когато си дете, всичко, което искаш, е перфектният коледен подарък.
Когато си родител, всичко, което искаш, е да си перфектен за Коледа.
Понякога, ако имаме късмет,
коледните звезди блестят над нас с пълна сила в рядък момент на истината.
И как реагираме в тези моменти може завинаги да определи съдбата ни.
КОЛЕДНА ИСТОРИЯ ПО КОЛЕДА
Ето я нашата скромна обител в южната част на града.
Точно както си я спомням -
в цялото си жълто, оранжево и авокадовозелено великолепие.
ДЕКЕМВРИ 1973
Времето лети.
Един ден играеш с деца на име Флик и Шуорц,
а преди да се усетиш,
вече плащаш данъци и си скубеш сивите косми.
Но няма значение. Аз бях насочил погледа си към по-висша цел.
И щях да успея заедно със Санди.
Въпреки че не бяхме богати, имахме всичко, от което се нуждаем.
Поне така казвахме на децата си Марк и Джули.
Добре, но какво ще стане, ако има запален огън в камината?
Дядо Коледа е огнеупорен.
Ами ако камината е твърде малка?
Промъква се през прозореца.
Добро утро. - Добро утро, мамо.
Добро утро. - Ами ако прозорецът не се отвори?
Той си носи смазка.
А ако прозорецът е твърде малък?
Глътва си корема.
Закусвайте.
Добре. - Добре, мамо.
Докато децата брояха оставащите дни до Коледа...
КОЛЕДНА УКРАСА
...аз се съревновавах с времето.
Бяхме спестили достатъчно за една година,
за да напиша следващия велик американски роман.
Всеки получава своя шанс,
а когато дойде твоят, по-добре да го сграбчиш.
Вече нищо не може да ме спре.
Татко! Млякото свърши.
Какво?
Моя грешка, аз съм виновен.
Забравих да купя.
Опитвали ли сте някога деликатеса зърнена закуска със...
портокалов сок?
Никой ли не иска? Голяма е вкусотия.
Купичка, пълна с какаови топчета, залети с вкусен портокалов сок.
И после...
Това е отвратително.
Няма нищо по-вкусно от това.
Заповядай, миличка.
Ще го опиташ ли?
Мамо, ти си първа. - Не.
Татко! Кога може да извадим чорапите?
Да изчакаме дядо. Той обича тези неща.
Можете да го направите заедно.
Ангел! Толкова е красив.
Почти е Коледа, а още нямаме дърво за нашия ангел.
Знам, скъпа. Ще вземем,
веднага щом баба и дядо дойдат. След два дни.
Имам чувството, че чакам от цяла вечност.
Всяка година родителите ми изминават дългия път до Чикаго,
за да можем всички заедно да празнуваме Коледа.
Дотогава обаче мога да остана фокусиран върху мечтата си.
Как изглеждам? - Като писател.
Деца.
Късмет. - Късмет.
Късмет.
Дядо Коледа идва в града.
Внимавай и не плачи.
Внимавай и не се цупи, защото
Дядо Коледа идва в града.
Добро утро.
Дядо Коледа идва в града.
Дядо Коледа идва...
Това беше сделката. Трябваше да бъда публикуван до края на тази година
или да загърбя мечтата си и да се върна в сивото ежедневие.
Затова изпратих ръкописа си на 16 късметлийски издатели,
четиринайсет от които ентусиазирано ми казаха... "Не".
И тъй като годината почти свърши,
отчаяно се нуждаех от победа.
Г-н Паркър, обикновено провеждаме този вид срещи
с писмена кореспонденция,
но настоятелността ви да се срещнем лично...
Донесох ви нещо.
Едно малко подкупче със сигурност не може да навреди.
"Маршал Фийлдс". Качествена изработка.
Това подкуп ли е?
Не знам. Вие ми кажете.
Вашият ръкопис "Забвението на Юпитер"...
Нептун. "Забвението на Нептун".
Въпреки че заглавието е интересно, а той да е старателно написан,
ние не приемаме ръкописи над 2000 страници.
Бих могъл да го поорежа малко.
Може да срежете през средата и пак ще има твърде много думи.
Знам, че не изглежда, сякаш свършва,
но това е така, защото следва продължение,
което пиша в момента.
Господи, и още ли имало?
Това е творба, от която не се интересуваме... изобщо.
Не. Това беше целият ми живот през изминалата година.
Успешен ден, г-н Паркър. Весела Коледа.
"Весела" друг път.
Този чиновник не оценяваше визията ми.
Един ден ще види. Всички ще видят.
НАГРАДИ ПУЛИЦЪР '74
Връщаме се навреме за главното събитие!
Носител на наградата "Пулицър" за литературни постижения
в жанр "научна фантастика...
АЙЗЪК АЗИМОВ - РАЛФ ПАРКЪР ФРАНК ХЪРБЪРТ - АН МАКАФРИ
...над две хиляди страници" е...
г-н Ралф Уесли Паркър за "Забвението на Нептун"!
ПОБЕДИТЕЛ
Какъв разгром!
Виждаме как се твори история, хора!
Това е първа номинация за Ралф и първата победа...
Това е съпругът ми.
...със 100% от гласовете.
ГУБЕЩИ
Дори другите претенденти са гласували за него.
Всеки, който се е съмнявал в него, трябва да си скубе косите тази вечер.
Простете ми, г-н Паркър. - Ето един от тях!
Сгреших. Ужасно сгреших!
Моля ви. Моля ви, г-н Паркър.
Какъв идиот!
Тази вечер ще коронясаме новия глас на едно цяло поколение.
Пукни се, Хемингуей.
Паркър! Паркър! Паркър!
Господин Паркър!
Казах "Успешен ден".
А, да. Успешен ден.
Е, остана още един издател.
Да.
Чух, че Марк Твен е бил отхвърлян
тридесет и четири пъти, преди да го публикуват.
Брутално.
Да.
Искам само да кажа, че сме с теб.
ИГРАЧКИ
Благодаря.
Той наистина ли каза, че можеш да го срежеш през средата?
Лудост, нали?
Искам да кажа, че наистина е малко... многословен.
Това е епична сага.
Да, скъпи. А ти сигурен ли си, че трябва да пишеш продължение?
Първото нещо, което ще попитат като се разпродаде, ще е: "Какво следва?"
Ясно. Разбирам, ти си експертът.
Ти какво предлагаш?
Скъпи, ти пишеш толкова добре.
Имаш толкова добър стил.
Може да напишеш нещо... по-лесно за четене.
Денис от "Бук Барн" казва, че кримките са следващият голям хит.
Това е. Книга за удушаването на Денис от "Бук Барн".
Може ли още едно парче пица?
Заповядай. Вземи моето.
Е, какво искате за Коледа?
Фурна-играчка, "Гладни Хипопотамчета" и плюшено котенце.
Ясно. А за теб?
Гъвкав флаер F-23 Янки Клипър.
И какво е това?
Шейна.
Добре. Съжалявам.
Ти какво искаш, тате?
Какво искам? Машина на времето, за да рестартирам годината.
Трябва ми нов радиатор за колата.
Аз ще вдигна. Може да е агентът ми с добри новини.
Добре.
На телефона г-н Ралф Паркър.
Здравей, мамо.
Не. Баба е.
Какво не е наред?
Какво?
Не знам. - Чакай. Чакай малко.
Добре.
Къде си сега?
Нищо не може да ни подготви
за едно от най-болезнените и неизбежни събития в живота.
Кончината на родител.
Добре, мамо.
Докато тъгата по загубата на моя старец ме поглъщаше,
две неоспорими истини станаха ясни онази нощ.
Баба се нуждаеше от нас в Хоман,
а тази Коледа нямаше да има нищо общо с това, което очаквахме.
Наближаваме.
Да. Направо можеш да го вкусиш.
Стига. Не е чак толкова зле.
Каза, че птиците летят назад, за да не се задавят.
А в утайника потъвали цели деца.
Дядо Коледа идва ли в Хоман?
Да, разбира се. Защо да не идва?
Защото татко каза, че зимата в Хоман е толкова мрачна, че смазва човешкия дух.
Децата игнорират всяко важно нещо, което казваш,
но помнят с болезнена точност всяка уличаваща те дума,
която си изпуснал през последните пет години.
Скъпа, точно обратното е. Дядо Коледа обича Хоман.
Ако си изиграеш картите правилно, ще се срещнеш с него при "Хигби".
Но дали ще е истинският Дядо Коледа?
О, да, той ще е. Повярвай ми.
Аз ще реша това.
ДОБРЕ ДОШЛИ В ИНДИАНА ШОФИРАЙТЕ ВНИМАТЕЛНО - БЛАГОДАРИМ ВИ!
Яйце.
Извинявай. Студено е.
Няма по-благородна саможертва за обикновеното яйце
от находчивия автомобилен ремонт, известен като "среднозападно суфле".
Една порция временно запечатва всеки спукан радиатор
и осигурява безопасно придвижване до следващия питстоп.
Колата ни е изяла повече от 50 яйца.
Хайде, хайде, тъп багажник! Тъп...
Ето я и нея. Старата ни къща на улица "Кливланд".
Изглежда, сякаш е замръзнала във времето.
Тук сте. О, боже мой.
Бабо! - Бабо!
Боже мой. Иде ми да ви изям.
Липсваше ми, бабо! - Обичам ви, деца.
Санди.
Толкова съжалявам.
Мамо.
Ралфи.
Много съжалявам, мамо.
Той беше най-добрият.
Толкова се радвам, че всички сте тук.
Разбира се. Не искам да се тревожиш за нищо.
Ще се погрижа за всички формалности, службата...
Не, не, не. Слушай ме, Ралфи.
Всичко това може да почака.
Баща ти беше толкова развълнуван от Коледа...
Ако ни види потънали в скръб, със сигурност би ядосал.
Много мислих за това.
Не може това да е нещото, за което да мислим всяка Коледа.
Трябва да го превърнем в добър спомен, така че...
Обещай ми. Обещай ми.
Ще направим тази Коледа чудесна.
Коледа, която никога да не забравим.
Мамо.
Измежду всички невъзможни неща, това заслужава златен медал!
Няма начин. Абсурд! Откажи се сега, глупако!
Обещавам.
Добре.
Какво направих?
Старецът беше в основата на най-великите коледни вечери,
които някога сме виждали.
И сега всичко зависи от мен?
Стегни се, човече!
Милиони хора успяват всяка година, защото всеки знае рецептата.
СЕМЕЙСТВО ПАРКЪР КОЛЕДА
КОГАТО СНЯГ ВАЛИ, ЗА ПРИКЛЮЧЕНИЕ СЕ ПРИГОТВИ
Вижте понито!
ПЕРФЕКТНОТО ПРАЗНИЧНО УГОЩЕНИЕ
О, да! Пуйка!
СЕЗОНЪТ НА ЩЕДРОСТТА
Весела Коледа!
Трябваше да се справя.
В памет на моя старец и в името на всяка следваща Коледа.
Внезапно ме озари мисълта, че гласът на моя старец
никога вече няма да прозвучи между тези стени.
Това беше старият ми дом.
Със своята светлина, цветове и миризми.
Но се променил завинаги.
На Югозапад се смята, че трябва да се носи чили кон карне.
Атлантически щати - яхния. Но тук, в Хоман,
легендарният гювеч идва във времена на нужда.
Кълна се, всеки съсед остави по една тенджера.
Ще ни отнеме година да изядем всичко това.
Това прилича на риба тон с маслини и боб.
Мисля, че това е боровинка.
Поне така мисля. Да проверим.
Това е зелен фасул, мариновани моркови и...
С вкус на канела.
Много изобретателно.
Без значение колко потресаващ е вкусът или неразличими съставките,
никой не смееше да прахосва храна в къщата на майка ми.
Толкова съм трогната, че всички са си направили труда заради нас.
Ще имаме ли пуйка за Коледа?
О, не. Първо трябва да изядем всичко това.
Люто, люто, люто.
Вкусно! - Леле.
Кетчуп с какво? Какво мислиш, че е това?
Майонеза. - Да.
Сготвена майонеза.
Тук е по-студено, отколкото в Чикаго.
Изглежда доста добре.
Не знам. Ръцете не са с еднакъв размер.
Той не го знае.
Това със сигурност ще е кулминацията на Коледата за Марк и Джули.
Среща с Делбърт Бъмпъс.
Най-умният член на съседското семейство селяндури.
Здрасти.
Здраствай себе си.
Правим снежен човек.
Името му е Блещучко.
Не сме се съгласили с това.
Лоша идея.
Снежните човеци не издържат дълго тук.
За бога! Кварталните хулигани се се преродили.
Това, което едно време беше бой и блъскане,
е еволюирало в изненадващи атаки на механизиран терор.
Да!
Те убиха Блещучко!
Какво?
Вземи го. Вземи го! - Взех ти шала!
Хей! Той е мой! - Сега е мой!
Хей, върнете се! Върнете го!
Този град е пълен с изненади, нали?
Колко забавно.
Хайде. Да влезем вътре.
Нов удар върху плана за една чудесна Коледа.
Марк и Джули току-що се озоваха на дъното на местната хранителна верига.
Хора. Току-що говорих с агента си
и го помолих да се обажда, ако има новини.
Така че, моля ви, вдигайте телефона, без значение дали е ден, или нощ, ясно?
Добре.
Ралфи, как върви с романа ти?
Ако майките знаеха всеки неприятен детайл от живота ни,
нямаше никога да спят.
Най-добре е да я държим далеч от истината.
Пече се нещо голямо.
Това наистина е добре.
Изскочих от тигана.
Така ще можем да се съсредоточим изцяло върху коледния дух.
И скочих право в огъня.
Абсолютно.
Ще бъде страхотно.
Остават само още пет дни.
Ралф ще се погрижи.
Така ли? - Нали?
Гаранция.
Ще направим всичко.
Това би направило баща ти много щастлив, Ралфи.
Нямам търпение да видя как ще се справиш.
Ставаме двама. Трябва да го измисля.
Мисля да се поразходя.
Да глътна малко свеж въздух и да си прочистя главата.
Ще се върна.
Хайде. Махай се от тук.
Не и ловните кучета на Бъмпъс.
Тормозиха моя старец през целия му живот.
Сега дори те очакват да заема мястото му.
Как трябва да заменя най-великия коледен майстор,
след като липсва на всички?
Понякога в най-отчаяните моменти в живота
Вселената ни изпраща знак.
Може би малко мъдрост от мозъчното ядро на Хоман ще помогне.
Старият ми приятел Флик бе наследил барчето от своя старец.
Преди това беше по-известен като гения...
НА БОГ ВЯРВАМЕ ВСИЧКИ ДРУГИ СИ ПЛАЩАТ
...чийто език замръзна на ледения кол.
Да! - Да!
Водиш с едно.
Ти си, Шуорц. Последно хвърляне.
Всичкият късмет, който Шуорц някога е имал, свърши в четвърти клас.
Понастоящем той или пиеше на вересия във "Флик",
или си стоеше вкъщи с майка си.
В името на всички понички, нещастници!
Възможно ли е това? Шуорц? Да триумфира?
Абсурд.
Пак го направи.
Поздравления за "Шлаките"!
Хайде, пийте всички. Пийте.
Изглежда подкрепих грешния отбор. Отново.
Ако масата не беше такъв боклук.
Боклук? Току-що съм я навосъчил.
Някои неща никога не се променят.
Особено Флик и Шуорц.
Защото знаеш, че ще залепне.
Винаги имаш опра...
Ралфи! - Ралфи!
Здравей!
Радвам се да ви видя, момчета.
Ела, пийни нещо! Гражданинът на света се завръща.
Да, г-н Големецът удостоява малкия град с присъствието си.
Стига де. Никога не бих ви забравил, хора. Повярвайте ми, опитах се.
Истината е, че преди години си обещах
да не се връщам в Хоман, докато не постигна истински успех.
Сега нямах смелост да им кажа срамната истина.
Хей, Флик! Налей на всички по едно, ясно? Пиши го на сметката ми.
Хайде. - Да.
Какво? Ще си платя всичко. Все някога.
Ето ги вашите. Ето го моето.
Ралф. За твоя старец. Страхотен човек.
Благодаря.
Съжалявам, Ралфи. Той беше най-добрият.
За стареца. - За стареца.
О, не. Кошмарът за всеки пияч по света.
Кръчмата на Флик.
Никой не знае за кого бие камбаната.
Да... Лари тук ли е?
Лари Новак тук ли е?
Не. Съжалявам, г-жо Новак. Лари не е тук.
Да, весела Коледа и на вас.
Чудили ли сте се какво е станало с най-добрия спортист от гимназията?
Нашият се превърна в добрия стар Лари Новак.
Какво правите тук по Коледа тези дни?
Същото, както винаги.
Да, обичайното.
Не, обичайното няма да стигне.
Имам нужда от нещо повече. Всичко зависи от мен тази година.
В такъв случай предлагам да започнеш да пиеш
и не спираш до Нова година.
Не, това е сериозно. Лари?
Какво искаш от мен? Аз идвам тук, за да избягам от семейството си.
Добре. Имам идея. Ето, вземи това.
Ще измислим нещо.
Добре. Идеи. Да. Добре. - Да. Добре.
Ще се справим. - Но първо
ги напълни пак. Да смажем мозъците си. Хайде.
Добра идея. Добре. Хайде. - Коледа е...
Аз имам терариум.
Добре.
Това е аквариум за змии и гущери.
Това е много стимулиращо.
Готино. Това е страхотно начало. Аз обичам терариумите.
Сестра ми познава човек, който има Чесна.
Братовчед ми Крейг има бизон. - Да.
Това ще бъде фантастично. - Страхотно!
Няма лоши идеи, момчета. Продължавайте. Трябват ми всякакви.
Имам нужда от тази магия. - Ще ти помогнем.
Хайде, за Коледа. - Ще ти помогнем. За Коледа...
Ралф, почти 10:00 е. Буден ли си?
Това ли е списъкът?
Онзи, заради когото ме събуди в 3:00?
Да. Това е планът ми за Коледа.
Добре. Хубаво.
Някои от тези са добри.
Шейните. Това е страхотно.
Може да го направите с Марк. Излет баща и син.
Страхотно. - Но някои са...
Хвърляне на брава?
Брадва, хвърляне на брадва. Томахавка и други такива.
Добре. Още по-добре.
"Да хванат и убият собствената си пуйка."
Може да комбинираме това с хвърлянето на брадвите.
Мисля, че може да е забавно за децата.
Това тук. "Доброволец в кухня за супи."
Това е задраскано.
Да, може да е прекалено.
Гмуркане в ледена вода. Терариум?
Тортиля. Сваляне на Фидел Кастро. И аз ще участвам.
Амбициозно. Но можем да го направим.
Бизон. Три удивителни. Ще търсим бизон?
Не, не. Ще го донесем тук.
Бизона? Той е голямо животно.
Да, някои от идеите трябва да се премислят. Но...
Скъпи, мисля, че правиш нещата малко по-сложни от необходимото.
Защо не се придържаме към простотата?
Да покараме кънки на лед. Ще ми хареса.
Знам.
Може просто направим обичайните коледни неща.
Наистина ли? - Да.
Можем да започнем с украсяването на къщата. Съгласен?
Добре. Малко е скучно.
Добре.
Не, ще започнем с душ.
Добре.
Ралфи, внимавай, там горе има паяци колкото котки!
Таваните са музеите на безразличието.
Пълни с боклуци, които не искаш да гледаш,
но нямаш смелостта да изхвърлиш.
Това място е пълна бъркотия.
Как да намеря коледната украса тук?
В картонените кутии е!
Кои? Тук има стотици.
Разбери сам. Тук долу сме заети!
Това прилича на бясно великденско зайче.
И продължава да ме травматизира.
Първата ми пишеща машина.
Какви истории можем да разкажем.
Ядрото на коледните спомени.
Това ще е лесно. Чакай малко...
Какво, по дяволите?
Санди, скъпа, само се опитвам да помогна.
Това не пасва там.
Мисля, че... Добре.
Може да е по-полезно, ако започнеш...
Много по-напред съм от теб.
Какво е това? По дяволите!
Поряза ме.
Не. Недей. Устата ти е пълна с болести.
Дай да го намажем с "Бактин". - Мамо, всичко е наред.
БАКТИН
Лекарството на майка ми при всяко нарушение на кожата -
от треска до обезглавяване, е тампон, щедро подгизнал от "Бактин".
Баща ти мразеше това дърво.
Аз също. Откъде се взе?
Купих го преди няколко години, мислейки, че ще улесни нещата,
но баща ти го захвърли на тавана.
Прав е бил. Ще си вземем истинско дърво.
Още днес. Никакви такива фалшиви боклуци.
Е, ти си шефът.
Какво има?
Знам, че имаш много работа,
но искам да направиш нещо за мен.
Да, мамо. Разбира се.
Искам да напишеш некролога на баща си за вестника.
Аз?
Ти си писателят в семейството.
Кажи го на издателите.
Добре. Само трябва да помисля какво да кажа...
Идват. - Кой идва?
Залегни. Санди, залегни!
Има две признати школи на мисълта
по отношение на празничните коледни песни. Първата...
Коледари!
Първата вярва, че то е дар за света.
Втората школа... - Угаси лампите!
...към която ревностно се придържа нашето семейство,
вярва, че коледарите са бич на земята,
идващ да ограби времето ти и да тества търпението ти.
Какво правите? Те са просто коледари.
Точно така. Те са като кърлежите.
Щом стигнат до вратата ти, не можеш да се отървеш от тях.
Скрий се. Скрий се.
Шегуваш се, нали?
Не. Не.
Преди няколко дни бях невнимателна и ми устроиха засада.
Изпяха ми цели три песни, преди да се освободя.
Тук са.
Толкова са сладки. Погледни костюмите им.
Не ги окуражавай.
Аз съм била коледарка като малка.
Как можа?
Не знаех.
Не можем да ги оставим така.
Напротив, можем!
Хей!
Разкриха ни. Аз ще ги привлека. Тръгвайте.
Мамо, не!
Спасете себе си! Тръгвайте!
Мамо! - Спасете децата.
Това е лудост! - Хайде, вън!
Тук има един! - Здравейте!
Татко! Нещо не е наред с тази брадва.
Хайде, хайде.
Трябваше да вземем резачката.
Отиваме да купим коледно дърво, веднага!
Наистина ли?
Хайде.
Измъкват се!
Съжалявам. Беше прекрасно!
Весела Коледа на вас...
...тъпанари!
Терънс!
Какво мислиш? - Всичко е наред.
Стига да си...
Вижте това. - Коледни елхи.
Доста е хубава, нали? - Да.
Здравейте. - Здравейте.
Харесва ми тази. - На мен онази.
Тази ми харесва. - Здравейте. Мога ли да помогна?
Търсим дърво.
Високо, ниско, тънко, дебело?
Ще разбера, когато го видя.
Кажете ми, ако...
Ако го видя. Доста малък избор има тук, а?
Какво искаш да кажеш, татко? Има много дървета.
Да. - Не, Марк.
Да! Всички са толкова красиви.
Елате тук, елате тук. Слушайте сега. - Какво?
Едно от многото неща, на които моят старец ме научи,
е, че трябва да се пазариш с тези хора или ще те ограбят до шушка.
Това е битка на интелекти. Ясно?
Не казваш какво си мислиш.
Но трябва да им влезеш в главата.
Започваме с ниска оферта. Ясно?
Обидно ниска, направо абсурдна.
Ако си готов да си тръгнеш, те ще отстъпят.
Винаги го правят.
Разбрахте ли?
Добре. Правете като мен. Хайде! - Да.
Добре. - Да започваме.
Харесахте ли си нещо?
Де да знам, донякъде, може би,
при този беден избор, който имате,
мога да ви дам три, може би четири долара най-много...
за тази.
Но, Ралф, тази не е ли...
Не сега, жено, на път съм да преметна този глупендер...
Продадено.
Благодаря ви много. Ще отида да взема канапа.
Има си хас. Вижте я, а?
Горкият човек, нямаше никакъв шанс. - Чък, отървах се от чудовищното дърво!
Чао!
Ралф, сигурен ли си, че ще се побере в къщата?
Бас ловя.
Семейството ми беше очаровано.
Впечатлено от спектакъла, който спретнах пред тях.
Не е ли страхотно?
Може би трябваше да го поорежем преди да го внесем вътре...
Това е само стара поговорка. Никой не поорязва дърветата. Перфектно е.
Изглежда сякаш минава през пубертета.
Нищо чудно, че ни го дадоха за четири долара.
Чудо е как сключих сделката на живота си.
Да се захващаме! Хайде, хайде!
Добре! - Хайде! Да се захващаме!
Време за украсяване!
Красиво малко ангелче.
Това е радиото.
Радиото. Добре, ами този?
Нищо важно?
Не. - Не.
Добре. Три, две, едно...
Хей!
Не мисля, че ни трябва толкова червено.
Харесва ми.
Наздраве! - Наздраве!
Наздраве. И на теб също.
Една от най-добрите причини да имаш деца,
е да има кого да караш да прави това, което не искаш да правиш като възрастен.
Това добро място ли е?
Малко по-високо. Натам... - Давай, давай.
Тук? - До ръката ти. Да. Сега нагоре.
Навътре. И двете. - Тук ли?
Навътре и нагоре. - Навътре и нагоре.
Навътре и... Защо просто не посочите?
Изглежда добре. - Да.
Само така, деца.
А защо вие не помагате?
Радваме се да ви гледаме. - Да.
Когато сме само ние, усещането е като детски труд.
Не, скъпа, не е детски труд, след като не ви плащаме.
Да.
Наздраве. - Да, наздраве.
Закачаш прекалено много на ниското.
Защото не мога да стигна до високото!
Използвай стълбата.
Внимателно, скъпа.
Марк, дръж стълбата.
Държа я!
Добре се справяш, скъпа. Само още малко по-високо.
Изглежда наистина добре. - Какво следва?
Цялата половина откъм прозореца.
Бабо! Спиш ли?
Не, просто очите ми си почиват.
Беше по-забавно като сме всички.
Да. Дядо винаги ни помагаше с дървото.
Знаеш ли какво? Права си. - Да.
Добре, идваме. Хайде. - Добре.
Върхът на дървото!
Това не е ангел! Винаги имаме ангел.
Мисли бързо.
Не и тук в Хоман.
Скъпа, ще подържиш ли това?
Деца, елате при баба. Хайде. - Да.
За да им пробутам това чудо,
ми трябва правилната комбинация от мистика и легенда.
В Хоман се използват звезди.
Ако нямаш звезда, можеш да забравиш Коледата.
Дядо Коледа дори няма мине през къщата ти.
Чакай малко.
Импровизирам. Създавам нови традиции.
Няма проблем. - Добре.
Без никакво съмнение. По тези земи
нямаш ли звезда, няма Коледа.
Хайде, клъвнете стръвта.
Точно така.
Добре.
Стръв, кукичка и си в тигана.
НЕКРОЛОГ НА ТАТКО РОДЕН: 16 АПРИЛ - ПОЧИНАЛ: 19 ДЕКЕМВРИ
Ралф, тръгваме след 15 минути. - Добре.
Как вървят нещата?
Не може да е по-добре.
Погледни това.
Тези некролози са толкова безлични.
Добре, направи неговия не-безличен.
Това ще е последният път, когато повечето хора
ще се сетят за него. Това е голяма отговорност.
Да.
Ако някой може да го направи, това си ти.
Трябва да се приготвя.
Добре. Слизам след няколко минути. - Добре. Добре.
Човек притежава невероятната дарба да избягва най-големите отговорности,
когато има по-лесна плячка...
Не вдигай! Очаквам важно обаждане от агента си.
Добър ден. На телефона г-н Ралф Паркър.
Добър ден, г-н Паркър.
Надявам се, че не ви хващам в неудобно време.
Не.
Ваше превъзходителство.
Ранди.
Да. Кого очакваше? Президента Никсън?
За всеобща изненада малкият ми брат Ранди
се бе справил доста добре.
Обикалящ света бизнесмен, същински Рокфелер.
Обаждам се да разбера как се справя мама.
Да, тя каза, че идваш насам.
Виж, Ралф, не е...
Не е лесно да стигнеш от Индия до Индиана.
Но ще го направиш, нали?
Да. На летището съм. Чакам самолета ми да дойде.
Верен на себе си, Ранди заравяше главата си в пясъка.
Как е мама?
Неписаното правило сред братята и сестрите е,
че при извънредни обстоятелства
ударът под пояса е не само допустим, но и необходим.
Мисля, че малко по малко си връща силите.
Какво означава това?
Най-накрая хапна нещо. Слава богу.
Половин бисквитка.
Бисквитка? Това ли е всичко? Бисквитка?
Да, още е в леглото.
Здравей, мамо.
Но пък проговори днес.
Какво каза?
Беше една дума.
Каза: "Ранди."
Всички знаем колко си зает и колко усърдно се опитваш да дойдеш.
Не, чакай! Ралфи! Чакай, не!
Ралфи, не затваряй... - Мисля, че е станала.
Ралфи, не затваряй, недей...
-Трябва да затварям. Късмет, Ранди. Чао. - Ралфи, не ми затваряй сега...
Има любители, начинаещи и дилетанти,
но всички те принадлежат към прослойката на аматьорите...
сравнени с ентусиаста.
Сама си е опаковала кънките?
Винаги.
Приличаш на принцеса.
Жена ми е самозвана маниачка на тема "фигурно пързаляне".
Добре. Да тръгваме.
Да тръгваме.
Забавлявай се, Ралфи. - Чао, мамо.
Нейната способност да помни всеки кънкьор,
ход и точка, може да се сравни само с...
пълната й липса на атлетизъм.
Наистина съм добра, когато стъпя на леда.
Имаш толкова здрави глезени, изненадана съм, че поддадоха.
Виж. Намерих ги на тавана. Забавна история.
Благодаря ти.
Добре. Ще ги оставя до теб, скъпа.
Мога да правя фигури и други неща.
Повечето хулигани си почиват за кратко по празниците,
но за верните на себе си като тези, ловният сезон никога не свършва.
Дори мога да правя арабеска.
Това ли направи на верандата?
Като нищо неподозираща плячка в Серенгети,
Джули, Марк и Делбърт бяха разсеяни от джунглата в двора на Бъмпъс.
По-бавно! Гади ми се в кола.
Какво?
Това, което се случи после, бе неизбежно.
Марк. Върнаха се! - Към задния двор.
Ето ги и тях.
По-добре бягайте!
Хайде, Марк. Побързай! - Ще се видим по-късно.
Заклещил се е.
Деца, искате ли да поиграем малко...
Спрете!
Варвари! Не и когато съм тук.
Пуснете го! - Кажи го и ще те пуснем.
Само го кажи. Милост. - Не!
Просто го кажи. - Кажи го.
Добре, милост!
Хей! Достатъчно!
Това е баща му. Да се чупим. - Хайде, хайде!
Бебетата се нуждаят от баща си, за да ги спаси. Ще се видим следващия път!
Марк, добре ли си? - Остави ме.
Мамо.
Хайде, скъпи. Добре си. Влизайте. Хайде.
Браво, успя. Вече сме официална плячка.
Глупак.
Мери си приказките.
Прав ли е? Крие ли се безкрайна мъдрост зад мъртвешкия поглед на Делбърт?
Защитавайки ги, влошавах ли нещата?
Татко, върнаха се!
Боже милостиви! Не и Черния Барт и бандата му.
Твоят стар враг. Какво ще правим?
Ще се бием.
ШЕПА СНЕЖНИ ТОПКИ
Срещаме се отново...
Ралфи.
Правете като мен.
Огън!
Разкарай се от пътя ми!
Отвърнете на удара! Какво правите?
Няма никаква полза от тях.
Не Марк!
Татко! Спаси ме!
Не!
О, не, татко!
Ще се върнем, Ралфи.
И няма да си наоколо, за да ги спасиш.
Да тръгваме!
Ралф!
Кой ще се бие за нас сега, мамо?
Ще станем храна за койотите.
Всеки родител научава, че не може да защитава децата си завинаги.
В някакъв момент те ще трябва да го правят сами.
Трябваше да върна Коледа на релсите.
За целта няма по-добро място от най-голямото разсейване в цял Хоман.
Погледнете. Това е витрината на "Хигби".
Искате ли да я видите? Отивайте. Хайде, хайде.
Точно както ни я описа. - Доста е добра. Нали?
Магически устояла на изпитанията на времето.
Витрината на "Хигби" никога не разочарова.
Хвърля магията си както над децата, така и над възрастните.
Бавно започнах да усещам как коледната жар започва отново да се разгаря в мен.
Време е да я разпалим до пламтящ огън.
Кой иска да види Дядо Коледа?
Да! - Да!
Той е вътре в момента. Хайде, да тръгваме.
Хо, хо, хо! Весела Коледа!
Това е страхотно!
Невероятно!
Така е. Слава богу. Наистина е така.
Добре. Наредете за Дядо Коледа.
Ще се срещнем тук, когато свършите. Ясно?
Добре, мамо. -Добре. Чао. Обичам ви.
Да гледаш Коледата през очите на децата си
има силата да призове отдавна забравени спомени и емоции.
Не му позволявайте да ви рита в лицето.
Всичко е наред.
Всичко е наред. Какво имаме?
Добре. Това е коледният бюджет, ето го и списъкът.
Добре. - Е, деца, забавлявайте се.
Отивам в салона. - Чао, мамо.
Добре. Гъвкав флаер F-23, фурна-играчка, "Гладни Хипопотамчета".
Да. Всичко е тук. - Добре. Готови?
Да тръгваме! - Да тръгваме!
Заповядайте, господине. Съжалявам. - Добре ли сте?
Много съжалявам. - Всички са добре. Да тръгваме.
Да те махнем от краката. Добре. - Добре. Съжалявам. Съжалявам.
Благодаря ти.
Ето я и нея. - Здравей, мамо.
Здравейте. - Претърпяхме малък инцидент.
Леле. Сядай.
Ето. - Благодаря ти.
Боже. Добре. - Вдигам го. Добре.
Отивам. Ще се справя. - Сигурен ли си?
Няма проблем. Мога. - Добре. Късмет.
Искаш ли един? - Да.
Хо! Хо! Хо!
Искате ли малко?
Не. - Не.
Добре.
Харесва ми такова коледно пазаруване.
Много е цивилизовано.
Весела Коледа. - Благодаря.
Добре. Взех пъзела и дребните неща.
Добра работа. Къде са децата? - Доста добро начало.
Около средата.
Добре. Добре, давай, давай! - Добре.
Съпругът ми пазарува коледните подаръци.
Тя претърпя инцидент с кънки.
Сигурни ли сте, че не искате?
Да. - Да.
Добре.
ДЕТСКА КУХНЯ
Никога...
Весела Коледа!
Господи. Имаме си дивачка. Вдигнете я.
Последен шанс.
Не, благодаря.
Добре.
Хо! Хо! Хо! - Весела Коледа.
Кой е следващият? - Добре. Ти си на ред.
Хайде, качвай се. Ти ли си на ред? Хайде.
Хайде. Идвай! Да не си посмял!
О, божичко.
Вземи мопа. Отиди да вземеш мопа.
Напиши писмо тази година. - Върни се утре.
Наистина не трябва да пия толкова на празен стомах.
Имам захарна пръчка в чантата си.
Хайде, госпожо, хайде...
ОТВОРЕНО
Весела Коледа!
Значи ти си истинският Дядо Коледа?
Пак започваме.
Да, аз съм.
Северни елени. Колко? - Осем.
Непослушни деца. Какво получават? - Въглища.
Твоето юридическо име? - Кристофър Крингъл.
Северният полюс. Дължина и ширина?
Деветдесет северна, сто тридесет и пет западна.
Добър си. Много си добър.
Да, добър съм.
Върхове на елхи. Звезда или ангел?
Хайде, Крингъл, не прецаквай това.
Звезда!
Това е моят човек. - Ти наистина си Дядо Коледа.
Да, аз съм!
Добре. Искам...
Котка мога, за другото се спасявай сама.
Имаме сделка.
Добре. Да тръгваме. Весела Коледа! Хей!
Дядо Коледа, какво поиска?
Радиатор... за Плимут, 66-та.
Пусни го!
Успя ли?
Не вярваше... и ти не вярваше, че ще може.
Звънчето звъни, Батман смърди, Робин снесе яйце,
Батмобилът спука гума, Жокера пое по друма.
Проклет радиатор!
Стига де! - Оф. Пак ли?
Бедният Ралфи.
Яйце. - Да.
Свършили са.
Сигурно се шегуваш.
Добре. Настанявайте се удобно. Ще мине известно време.
Трябва да го оставим да изстине сам. - О, човече.
Мамо, може ли да играем в снега?
Да. Защо не?
Вземете си ръкавиците.
"Не, скъпи, купи Плимут."
Не, не, не. Не се прави така.
Трябва да смачкаш по-здраво, ако искаш да отиде по-далеч.
Ето, нека ти покажа. Трябва да го стиснеш.
Стига де, и преди сте правили снежни топки. Ето.
Ако искаш да лети далеч, трябва да я стиснеш. Мачкаш, стискаш.
Колкото повече мачкаш, толкова по-далеч ще отиде.
Като това. След това отива...
Ето така, ясно? Късмет.
Така ли?
Въпросът е дали имаш достатъчно амуниции?
Какво съм направила аз?
Ти си негов съучастник. Бой със снежна топка!
Не трябваше да ме предизвиквате.
Хвърли му я обратно.
Давай, Ралфи!
Хайде.
Мислех, че си контузена.
Не усещам болка. - На чия страна си ти?
Аз и Марк. Ти и Джули.
Както кажеш.
Хайде, мамо. - Спри. Скрий се.
Хей! Чакайте ме.
Обратно в колата, мамо!
Да. Това е добра идея.
Не, не, не. Прикрий се! Бягай!
На бас, че не можеш да ме удариш!
Искаш ли да се обзаложим? - Да, добре!
Не можеш! - Така ли? Гледай това!
Уцели ги, тате!
О, боже! Убих Джули!
СПЕШЕН КАБИНЕТ
Тате, прегази три знака "стоп".
Благодаря ти, Марк.
Ето го баща ти.
Всички вън, моля. - Ралфи.
Ела. Хванах я. Добре е. Хайде, скъпа.
Прибрахме ли се? - Не, мамо. В болницата сме.
Би ли влязъл в болницата, моля?
Ще си загуби ли окото?
Няма да губи нищо. Влизай вътре.
Как само я цапна.
Да, бях там. Видях го. - Спокойно.
Ще бъдеш добре, миличка. - Добре е.
Марк, не е учтиво да зяпаш.
Вижте го тоя.
Аз съм циклоп.
Хайде да се прибираме. Ще му сложа малко "Бактин".
Много съжалявам, миличка.
Всичко е наред, скъпа.
Докторът каза, че ще е само за няколко дни.
Да. За всеки случай. Не искаме нищо да ти влезе в окото.
Например снежна топка ли?
Добре. Да се приберем у дома. Всичко ще е наред.
Ралф.
Ограбени ли сме?
Умът ми се сблъска с мрачната реалност,
че всеки долар, който бяхме отделили за Коледа, е вече похарчен!
И сега, само три дни преди Коледа, какво имахме?
Нищо! Абсолютно нищичко!
Единственото хубаво нещо беше...
Така боли ли? - Не.
...че децата си нямаха представа.
Мамка му.
Добре казано.
Изправен пред невъзможна ситуация,
направих това, което всеки добър родител би направил в момент като този...
Напълно игнорирах проблема с надеждата, че ще изчезне от само себе си.
Здрасти, Рубен. Обажда се Ралф Паркър.
Исках да се обадя, за да ти кажа,
че съм почти готов с продължението.
Вероятно ще приключа до няколко дни.
Така че, ако смяташ, че е от значение...
Понеже не се обажда никой...
Още никой?
Да. Още един шанс.
Добре. Знаеш ли дали са получили кошницата с плодове, която изпратих?
Знам. Знам. И дотам ще стигна.
Ралф, знам, че ще напишеш страхотен некролог,
но сега трябва да се фокусираме над Коледата.
Да, знам. Не искам нищо друго.
Но вниманието ми е ангажирано с чудовищата,
които откраднаха подаръците за децата.
Имах всичко. Всичко. Всеки подарък.
Беше невероятна гледка в "Хигби".
Бях. Наистина бях.
Но после започна боят със снежни топки.
Забавляваме и Марк каза: "Обзалагам се, че не можеш да ме уцелиш!"
И тя изскочи от нищото.
Не я видях. Тя сякаш се телепортира.
Ралф. Скъпи! Всички знаят, че не си шибнал дъщеря си нарочно.
Баща ми караше всичко да изглежда толкова лесно.
Да, така правят добрите родители. Но това не означава, че е било лесно.
Събрах всичките ни пари
и това, което е останало от коледния фонд,
стига за някакви подаръци за децата.
Колко имаме?
Включително монетите от пепелника...
21 долара и 17 цента.
По-зле, отколкото си мислех.
Нещата бяха ударили ново дъно
и ни принуждаваха да опитаме най-деликатната родителска маневра:
понижаване на очакванията.
Хей, деца.
Тази Коледа решихме, че ще е много забавно
да се концентрираме малко повече върху благодарността.
Да... - Разбирате ли?
Какво става?
Бързо се усети.
За това искахме да поговорим.
Защото важното на Коледата не е колко страхотни подаръци си получил.
Така ли?
Сгащиха ни.
Не. Не е, Марк.
Защото това... Това е част от Коледата. Нали?
Може би най-добрата част.
Всички сме заедно и се наслаждаваме на вкусна, домашно приготвена храна.
Добър опит, Санди.
Да не казвате, че няма да има подаръци, а само още гювеч?
Не, не, не. Това, което майка ви се опитва да ми помогне да кажа,
е, че ще има подаръци, но по-вероятно не тези, които сте искали.
Това значи ли, че Дядо Коледа няма да дойде?
Отстъпление, отстъпление! Катапултирай, катапултирай!
Не. Разбира се, че ще дойде.
Защото Дядо Коледа винаги идва. - Да.
Просто искаме да имате нещо наум.
Моля те, моля те. Не го казвай.
Важна е мисълта.
Не! Каза го! Децата надушват простотиите от цял километър!
Значи Коледата ще е скапана?
Знаех си! Това означава, че няма да получа шейна, нали?
Добре, по-малко лошо поведение и повече благодарности, господине.
Поне със сигурност схванаха посланието.
Ще отидеш ли при Марк?
Извинете ме.
Искаш ли да поиграем на карти?
На "Едноокия Джак"?
Не, благодаря, бабо.
Трябва да помисля върху нещо важно.
Марк, да се поразходим.
Хайде, идвай.
Бира за таткото, безалкохолен коктейл за хлапето.
За Коледа.
Наздраве. - Наздраве.
Гениалността на коктейлите.
Няколко прости съставки, които могат да накарат дете да се почувства възрастен.
Не, Ралфи, след седмицата, която си имал,
не се тревожи за това. Заведението черпи.
"Черпи" ли чух?
Не. Не си го чул.
Как върви Коледа, хлапе?
Добре. Предполагам. Опитвам се да се фокусирам върху благодарността.
Много подло, Ралф.
Марк, някога бил ли си барман?
Аз съм на десет.
Достатъчно си голям. Ела тук отзад. Да се позабавляваме. Хайде, ела.
Тук? Не. Нищо.
Каква си сладурана!
Хайде, ела с мен.
Какво искаш? Тъкмо щях да храня омара.
Намерих кученцето ти.
Трябва да е излязла някак си.
Какво искаш?
Ако искаш очарователното си кученце, искам награда.
Каква награда?
Така се прави.
Стига бе.
Аха.
Точно така. Ето там.
Благодаря, хлапе. Бива си те.
Марк, Марк, вдигни. Хайде.
Ало?
Момент. Нека проверя. Джуниър тук ли е?
Джуниър Кисел? Джуниър Кисел?
Джуниър Кисел?
Не, съжалявам, госпожо.
Тук няма никой на име Джуниър.
Весела Коледа и на вас. Чао.
Добра работа. Справи се страхотно.
Страхотен е.
Хлапето е родено за това.
Много добре, хлапе.
Заповядай.
Флик. Бира и джумерки. Пиши ги на сметката ми.
Джумерките свършиха.
На какъв бар му свършват джумерките?
Миналата седмица беше свършила пържената царевица.
На такъв бар, който търпи човек
с голяма неплатена сметка, който в същото време не уважава мястото.
Не ми харесва тона ти.
Въпреки че последен би си го признал,
дълбоко в себе си на Флик му беше писнало от Шуорц
от онзи далечен ден на детската площадка.
И какъв тон предпочитате, Ваше Височество?
Може пък да ви е малко по-приятно
надолу по улицата в "Найт Кап".
"Найт Кап"?
"Найт Кап", най-пропадналият бар наоколо.
"Найт Кап"?
Така ли мислиш?
Може и така да мисля.
Така ли? - Да.
Така ли? Върни си думите.
Защо да го правя? - Кълна се в майка си, Флик.
Вземи си ги обратно! - О, така ли?
Какво ще кажеш за това... Ще си ги взема, ако се качиш на Рампата.
Рампата? Никой дори с половин мозък не би се качил на Рампата.
Ти луд ли си?
Аз съм зрял мъж. Няма да се качвам на Рампата.
Флик обаче вече беше два хода напред.
И... ще ти зануля сметката.
Бедният Шуорц беше надигран.
Вместо да загуби имиджа си пред колегите пройдохи,
Шуорц подпечата съдбата си.
Дадено. - Добре.
Добре. Всички навън. - Татко, да тръгваме!
НА РАМПАТА СЪМ ВРЪЩАМ СЕ СЛЕД 20 МИНУТИ
ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ ВОЕНЕН ОБЕКТ
Рампата, изоставен експеримент на инженерните войски.
През зимата тя се превръща в замръзнал шлюз на ужаса.
На Рампата все едно се пързаляш в ковчега си.
Леле. - Какво? Какво каза?
Не. Нищо.
Заповядай. Погребението си е твое.
Ще се пусне тук?
Какво, по дяволите, гледате? Глупави деца.
Не е на себе си.
Продължавай. Качвай се по хълма, Шуорци.
Давай! Става студено.
Какво правиш, човече?
Ще се уплаши. Не се притеснявай.
Това е лудост. Това е лудост.
Ще нулира сметката ми.
Ще се пускаш ли,
или ще стоим тук да ни мръзнат топките?
Отмъщението е ястие, сервирано студено, но това тук си беше замразена вечеря.
Няма начин да се самоубия за това. Това е лудост!
Хей, Шуорц! Тръгнеш ли си, си двойно шубе!
Ако Шуорц отстъпеше сега,
никога повече нямаше да може да си покаже лицето в кръчмата на Флик,
а може би дори в целия град Хоман.
Падна ми в ръчичките. Сега вече ми падна.
Може би трябва да се махнем оттук.
Хей, Ралфи. Ще се справи, нали?
Просто трябва да се махнем от пътя.
Ще го направи. - Добре, да се махаме.
Джеронимо!
Шуорц. Шуорц.
Шуорц. Шуорц, събуди се. - Шуорц, събуди се.
Жив ли е?
Мисля, че да. Не знам. Шуорц, събуди се, човече.
Шуорц.
Егати смрадта!
Помислих, че сме те изгубили там, братко.
Направих ли го? Изчистих ли си сметката?
Да, хайде, Флик!
Да, сметката ти е занулена.
Да те приберем у дома.
Добре, но първо да отидем да пийнем по едно.
Пиши го на сметката ми.
Подхранвани от перченето, бабаитлъка и алкохола,
пияндурниците взеха нещата в собствените си ръце.
Не! Това е моята шейна! - Хайде.
Всеки разумен човек знае добре, че никой над 40 години не се пързаля с шейна.
Но това не бяха разумни хора.
Човек не можеше да откъсне поглед.
Направете път! Направете път!
Не бях виждал толкова жертви на студа от Корейската война насам.
Тате! Гледай това!
Марк! Не! Не!
Пази се!
Завий! Завий!
По-бавно, хлапе.
Боже мой! Убих Марк!
Здравей... Толкова е късно.
Всичко наред ли е с Марк?
Повече или по-малко.
Това е добре. Аз се погрижих за подаръците.
Благодаря ти.
Пак заповядай.
Лека нощ.
Между другото, Марк си счупи ръката.
Майка ми е един от най-креативните
и безмилостни играчи на "Скрабъл" в целия Среден Запад.
Всички знаеха, че е по-добре да не се изправят срещу нея.
БАДЖИЛИОН
Санди обаче...
Не мисля, че "баджилион" е дума.
Дума е. Току-що я използва в изречение.
Значи това се удвоява, това се удвоява,
има и бонус за седем плочки, който е 50 точки.
Така че, дай ми секунда.
122 точки.
Деца, когато баща ви беше на вашата възраст,
имаше подобен проблем, но го разреши.
Случката "Скът Фаркъс".
Наистина ли? - Какво се случи?
Преби едно хлапе. Това се случи.
Татко е пребил някого?
Какво, тази история е истинска?
Толкова ли е трудно да повярваш?
Ралф...
После някога да те е притеснявал?
Не.
Деца, трябва си решите проблема. Не може просто да сте им мишена.
Скрин.
Това не е дума.
Напротив, това е друга дума за "шкаф".
Имаш един на горния етаж.
Не, нямам.
В Индиана го наричаме "гардероб".
Хайде, вземи си палтото.
Защо?
Имам идея.
Ръка. За пет точки.
Леле! Цели пет точки за Санди. Браво на теб.
Това е отвратително.
Най-гадният.
Времето изтичаше и имах нужда от добри новини.
Всичките ми надежди се крепяха на един последен издател.
Здравейте, говори Рубен.
Здрасти, Рубен. Отново е Ралф.
Ралф... - В офиса си на Бъдни вечер?
Това се нарича всеотдайност. - Да.
Обаждам се да проверя за последен път преди Коледа.
Не, Ралф. Няма нищо...
Разбирам.
Това беше. Имах своя шанс. И вече получих отговора си.
Ралфи, добре ли си?
Да.
Не. Не съм.
Този некролог е най-трудното нещо, което някога съм писал.
И току-що разбрах защо. Аз не съм писател.
Питай всеки издател в Чикаго.
На никого не му пука, мамо. Никой не иска книгата ми. Всичко свърши.
О, Ралфи.
Некролог?
Как можеш да обобщиш живота на човек в един параграф?
Аз не мога.
Ралфи.
Ралфи, погледни ме.
Забрави за издателите и параграфите.
Забрави за опитите си да намериш идеалните думи.
Животът не е идеален.
Баща ти със сигурност не беше идеален.
Пиши за човека, когото обичаш.
Или недей. Всичко зависи от теб.
Прилича на розов кошмар.
Това е лампа!
Имах такава, когато бях на осем години.
Невероятно, потокът се отприщи.
След като се махнах от пътя им,
думите и емоциите започнаха да се изливат на страницата.
Пръстите ми запрепускаха в опит да насмогнат на потопа от спомени
за моя старец.
МОЯТ СТАРЕЦ ОТ РАЛФ ПАРКЪР
Здрасти.
Добре ли си?
Всъщност да.
Добре.
ДЖУЛИ - МАРК - САНДИ
Какво става с вас двамата?
Нищо! - Нищо!
"Нищо". Зад всяко "нищо" винаги има "нещо".
Ето ги, идват. - Виж! Още един снежен човек.
Чао!
О, боже...
Какво стана, приятели?
Да, приятели. Да не се блъснахте в нещо?
Например пън?
Това е мое! Много благодаря.
Татко ще ни убие.
Вижте го! Напикал се е.
Не съм!
Напикал се е!
Смехът, най-острото оръжие в арсенала на човека,
е в състояние да превърне великаните в мишки.
Ама ти наистина ли се напика? - Млъквай.
Марк. Добра работа.
Имам моторна шейна.
Чакайте малко, хора.
Радарът на космическата отбрана на Северна Америка току-що засече
неизвестен летящ обект в нощното небе.
Насочва се на юг към континенталната част на САЩ
с много висока скорост. Повтарям...
Това ли е, което си мисля, че е?
...радарът току-що прихвана сигнал
от Северния полюс.
Това е Дядо Коледа! Това е Дядо Коледа!
Знаете ли какво? Мисля, че е той.
Оставаше една тиха нощ до Коледата.
Бях си свършил работата.
До сутринта работата ми щеше да е...
Звездата. Счупи се.
Не просто се счупи, стана на прах!
Можем ли да я поправим?
Скъпа, аз...
Ти каза, че няма да има Коледа без звезда.
Не, скъпа. Всичко е наред. И така можем да изкараме страхотна Коледа.
Не! Ти каза, че Дядо Коледа няма да дойде без звезда.
Скъпа.
Това ли казах? - Да!
Не знаех, че това ще се случи.
Знаех си. Няма да имаме Коледа.
Добре. Знаете ли какво? Ще изляза.
И ще ни намеря звезда. Още по-добра!
Ралфи, Бъдни вечер е.
Тогава по-добре да побързам.
Но... всичко е затворено!
Чу я. Къде отиваш?
Ще оправя това.
Ралф! Откажи се.
Не! Няма да се откажа.
Ще ни намеря звезда!
И ще прекараме страхотна Коледа!
Махайте се от тук. Не сега. Не сега.
Не сега, по дяволите. Махайте се от тук.
Махайте се от тук.
ЗАТВОРЕНО
Спускането на мрака над града помрачи и надеждите ми да завърша мисията си.
КРЪЧМАТА НА ФЛИК МУЗИКА - БИРА - АЛКОХОЛ
Думата "взлом"
винаги ми е звучала много зловещо.
"Вземане на заем от приятел" обаче
звучи направо по съседски.
ЗАТВОРЕНО ЗА КОЛЕДА! ПИЙТЕ СИ ВКЪЩИ
Ако Флик беше тук, щеше да ме пусне.
Но тъй като не е...
Мамка му...
Хайде!
Победа!
ИЗВИНЯВАЙ! ЩЕ ПЛАТЯ ЗА ПРОЗОРЕЦА РАЛФ
Със звезда в ръката мога да се върна триумфално в моето обожаващо ме семейство.
Коледа ще бъде спасена.
Ти! Стой на място.
Горе ръцете. Казах "горе ръцете".
Всичко е наред. Познавам собственика Флик.
Трябваше да взема назаем коледна звезда. Оставих бележка.
Оставил си бележка. Това е нещо ново.
Я чакай малко...
не те ли познавам?
С. ФАРКЪС
Скът Фаркъс.
Той е, със същите жълти очи.
Мили боже, очите му все още са жълти!
Не сме си разменили и две думи със Скът,
откакто го счупих от бой преди десетилетия.
Кажи "чичо!"
Може би няма да ме познае.
Ралф Паркър.
По дяволите!
Взлом. Не съм си представял, че ще свършиш така.
Чакай. Мога да обясня.
Качвай се в колата.
Правило номер едно: Когато си в плен на врага, не показвай страх.
Сприятели се с похитителя и постигни разбирателство.
Колко минаха? Двадесет, тридесет години?
Тридесет и три. Ако ги броиш.
Това беше. Скът щеше да ме заключи и да изхвърли ключа.
Какво ще стане със семейството ми?
ДЕСЕТ ГОДИНИ ПО-КЪСНО...
Кой е?
Имаш посетители.
Смъртник.
Санди! Изглеждаш страхотно.
Чувствам се чудесно, Ралф. По-добре от всякога.
Марк? - Здравей, татко.
Защо говориш така?
Гледай ти. Внезапно започна да му пука.
Така и не се прибра вкъщи, татко. Така че нещата малко се скапаха.
Джули, това ти ли си?
Донесох ти подарък.
Какво е станало с окото ти?
Е, ти спази едно от обещанията си, Ралф.
Това беше Коледа, която никога няма да забравим.
Никога няма да забравим! Никога няма да забравим!
Божичко!
ПОЛИЦИЯ
Това беше полицейският участък. Мисля, че току-що го подминахме.
Не се тревожи за това.
"Не се тревожи?" Но аз съм много разтревожен.
Забравете за затвора. Скът ще ме убие.
Нещо си нервен, Паркър.
Аз ли? Не... Добре съм.
Толкова добре, че влизаш с взлом в бар на Бъдни вечер?
Не исках да го правя. Трябваше.
Тази звезда ми трябваше за семейното коледно дърво.
Нищо от това няма никакъв смисъл.
Когато бяхме деца, животът беше прост.
Всичко беше забавления и игри. Прав ли съм?
Много смях.
Да, сега и аз имам няколко адски изчадия,
возят се наоколо по цял ден на тази глупава моторна шейна.
Между нас казано, мисля, че са по-лоши и от мен.
Не. За какво говориш? Искам да кажа, ти... Ти беше страхотен.
Какво говоря? Умът ми е каша.
Предсмъртните ми думи са лъжа! Пълна лъжа!
Фаркъс, обади се, Фаркъс. Какво е твоето 20? Чуваш ли ме...
О, не, как ли ще го направи?
Смърт от хиляда порязвания? Погребан жив?
Чупене на брадичката? Изгаряне на клада? Сгазване с валяк!
Басейн с пирани?
Тук е краят на пътя, Паркър.
О, не. Това беше. Свършено е с ме...
Това е домът ти, нали?
Да, това е... Това е домът ми.
Взлом в кочината на Флик? Явно тази звезда наистина ти е трябвала.
Да, така е.
Оценявам, че ми се подмазваше преди малко,
но и двамата знаем, че когато бяхме деца, бях почти пълен ужас.
"Почти"? - Само се опитвах да бъда кораво хлапе.
Разбираш ли ме? Като моя старец.
Но онзи ден, в който ме преби... Това ме накара да се замисля...
Не съм сигурен накъде бие.
Аз... загърбих всичката този простотия.
Погледни ме сега.
Аз съм един от добрите.
Искам да кажа, че съм ти длъжник, Паркър.
Хей.
Весела Коледа, Ралф.
Весела Коледа, Скът.
Ако някой друг се бе отзовал на това обаждане,
щеше да гниеш в килията целия уикенд. Какво ще кажеш за това?
Ралфи, намерил си звезда.
Да.
Липсва ми, мамо.
И на мен ми липсва.
Но знам, че е тук.
Ще вдигна бушона.
Не. Не. Ти си лягай.
Трябва да се науча сама да правя тези неща. Ще се оправя.
Добре. - Добре. Тръгвай. Хайде.
Качвам се горе. - Добре.
Внимавай, мамо. - Лека нощ, Ралфи.
Лека нощ.
Събудете се! - Събудете се!
Има подаръци под дървото. Трябва да отидем да ги видим. Хайде!
Добре. Ставаме. Ставаме. - Добре...
Побързайте! - Долу!
Виж, Джули!
Тате, тате! Ти успя! Намери звезда и Дядо Коледа дойде!
Погледни. Страхотно е. - Това лого на бира ли е?
Не ме питай.
Весела Коледа. - Весела Коледа!
Весела Коледа, мамо. - Изял е бисквитките!
Добро утро! - И чорапите са пълни.
Купувала ли си допълнителни подаръци? - Не. А ти?
Не.
"За Ралф. С обич, татко."
"За Джули. С обич, дядо."
Мамо, всичко това е от татко.
Да. Снощи, когато бях в мазето
да оправя бушона, ги намерих.
Трябва да ги е сложил там преди.
Да. Добре е направил.
Да.
Добре, хайде. Да отваряме подаръци. - Да.
Всеки отвори подаръка си от моя старец
и се възхити на обмисленото им съвършенство.
Кухня! Ще направя коледни курабийки.
Да. - Дори има помпон.
Наистина е красива.
Меко е. - Да.
Писалка с мастило.
Прекрасна е.
Погледнете я.
Гъвкав флаер F23 Янки Клипър!
Откъде е знаел?
Знаеше. Той винаги знаеше.
И точно когато единственото, което липсваше, беше моят старец,
той беше тук, както винаги, на коледната сутрин.
Ти си... - Погледни това.
Леле.
Нетърпеливо разкъсахме опаковките на останалите подаръци.
Баща ти вече не може да те удря в очите.
Беше инцидент.
Някои бяха от мама. Чорапи от Дядо Коледа.
Останалото беше от креативността на Санди с останалите ни пари.
Това е календар за купони. Дискотека... - Дискотека.
Погледни това.
Никой не се интересуваше колко струват, защото...
Не мога да повярвам, че ще го кажа, но мисълта бе това, което имаше значение.
Ще си счупи и другата ръка. - Да. Възможно е.
Тате, имам нещо за теб.
Подаръците са страхотни. Благодаря! - Пак заповядай.
Весела Коледа. - Весела Коледа.
Какво? Леле.
Радиатор. Откъде...
Изнудих Делбърт. Беше лесно.
Това е моето момиче.
Благодаря ти, миличка. Страхотен е.
Делбърт Бъмпъс. Подаръкът, който продължава да дава.
Нямам търпение.
Аз също.
Не и докато гювечите не свършат.
Хайде. Две чинии, две вилици. Тръгвайте.
Сериозно ли? - Сериозно. Тръгвайте.
Хайде. Качете по някое кило.
Край няма. - Хайде. Знам, знам.
Знаеш ли какво, мислех си...
Една година не е кой знае колко време.
За писателска кариера...
Не, скъпа. Сделката си е сделка.
И беше истински подарък.
Но през януари се връщам на работа. Няма проблем.
Добре.
Не липсата на успех ме притесняваше.
Беше трънчето, което ме караше да вярвам,
че имам какво смислено да кажа.
Ралфи!
Страхотна работа!
Добре.
Хей, Ралфи! С жената много харесахме историята ти.
Във вестника. Страхотна е!
ХОМАН ТАЙМС МОЯТ СТАРЕЦ - РАЛФИ ПАРКЪР
Това е моята история. Как са взели историята ми?
Не гледай мен.
Аз им я дадох.
За какво говориш?
Снощи, след като излезе, се обадиха от вестника.
Искаха некролога за неделния брой.
Взех колата на майка ти и го занесох.
Това не е некролог.
Знам. Редакторът каза същото.
Ралф, прочетох го. Най-хубавото нещо, което някога си писал.
Нямаше начин да им дам
скапаните три изречения, които си надраскал в бележника.
Аз ще вдигна.
Здравейте. Да. Тук е.
За теб е.
Кой е?
Редакторът на вестника.
Ало?
Да, да, имам.
Добре.
Благодаря ви.
Е, какво каза?
Иска да знае дали имам още истории.
Ралф, ти успя.
Успях. Успях!
Успях!
Успях. Наистина успях!
Вече бях истински писател! И искаха още!
Аз ще отворя!
Също така каза, че ще бъде синдикиран.
Какво? - Какво означава това?
Че отива във всички вестници.
Дори в Чикаго? - Да.
Хайде. Да го прочетем.
Ралф... - Чакай ме!
Благодаря ти, скъпа. - Разбира се.
Ралфи... Имаш посетители. - Отивай, отивай!
Добре. Добре. - Отивай!
Кой е, мамо?
Ето го и него. Нашият Рей Бредбъри от Хоман.
Човече! Добра работа, приятел. - Хей...
Добра работа, човече. - Мерси, приятел.
Мама го хареса. Накара ме да й го прочета два пъти.
Благодаря за историята, Ралф.
Здрасти, Лари. - Страхотно извинение да изляза от вкъщи.
О, да. - Искате ли гювеч?
Обожавам гювеч.
Сигурно сте гладни.
Гювеч. - Бройте и мен.
Да ядем. - Хайде.
Весела Коледа на всички!
Когато се разчу,
сякаш половината квартал дойде.
Мама посрещна всички с отворени обятия, стига да не бяха коледари.
Хапваш ли? - Ралф...
Не, не е вярно. - Полицай Фаркъс...
За какво е цялата тази врява?
Ранди!
- Мамо!
Хей! Весела Коледа, големи братко. - Ти успя.
Бисквитка, а?
Чичо Ранди!
Здравейте, бръмбари! Как сте?
Радвам се да ви видя. Радвам се да ви видя.
Защо не проверите куфара ей там?
Купих няколко подаръци по пътя. - Да.
Санди! Хей... - Ранди! Хей. Весела Коледа.
Това е плюшеното коте, което исках!
Яко! Сабя. Супер е.
Не, не, не. - Пази сестра си.
Каква е тази миризма?
Гювеч. Хайде да ядем. - Какво, гювеч на Коледа?
Хайде. Трябват ни чинии.
Допълнителни столове. Хайде, всички. Идвайте.
Всички се събраха, запретнаха ръкави
и отпуснаха коланите си.
Тези гювечи нямаха шанс.
Не и срещу бездънната яма, известна още като добрия стар Лари Новак.
Да!
Пуйка! Пуйката е готова!
Направете място за пуйката! Хайде. Ето.
Когато теглих чертата,
това изобщо не беше перфектният празник, който си представях.
Жена ми на патерици, синът ми със счупена ръка,
дъщеря ми почти ослепена, откраднати подаръци и провалена книга.
Но напук на всички шансове,
въпреки всички главоболия и сърдечни болки,
къщата отново бе пълна с живот, смях и любов.
Старецът щеше да се гордее.
По дяволите, Ралф! Ти успя.
Мамо, ти какво мислиш?
Още не съм го чела.
Какво? - Какво?
Не. Исках да го чуя от сина си, писателя.
Да, татко. Прочети го.
Да.
Ела тук. Ела.
"Моят старец.
Моят старец не просто празнуваше Коледа, той й се отдаваше напълно.
Вдъхваше й живот за семейството си.
Помня една Коледа, която се открои като златен еталон.
Всичко започна в старата ни къща на улица "Кливланд".
Коледа наближаваше. Прекрасната, славна и красива Коледа,
около която се върти цялата година на децата.
Центърът на Хоман беше готов
за своята ежегодна вакханалия за мир на Земята и добруването за хората.
Но по-важното за едно момче
беше неговият стремеж да се сдобие с най-желаният подарък,
на който може да се надява един деветгодишен. Абсолютният връх..."
...на коледните подаръци.
Ред Райдър, 200-зарядна пневматична пушка.
КОЛЕДНА ИСТОРИЯ ПО КОЛЕДА
Превод на субтитрите: Kаmen Velchev