Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Když jste dítě, vše, co chcete, je perfektní vánoční dárek.
Když jste rodič, vše, co chcete, je, aby Vánoce, byly perfektní.
Ale někdy, když budeme mít štěstí,
na nás ve vzácném okamžiku pravdy zasvítí naplno vánoční hvězdy.
A to, jak v těchto chvílích reagujeme, může navždy zpečetit náš osud.
NOVÝ VÁNOČNÍ PŘÍBĚH`
BITEVNÍ LOĎ
Tady to je. Naše skromné obydlí na jižní straně města.
Přesně jak si je pamatuji,
v celé své žluté, oranžové a avokádově zelené kráse.
Prosinec 1973
Život rychle ubíhá.
V jednu chvíli hrajete fotbal s plechovkou a dětmi jménem Flick a Schwartz,
a najednou
platíte daně a vytrháváte si šedivé vlasy.
Ale na tom nezáleží. Moje plány byly zaměřeny na vyšší cíle.
A já se k nim chtěl dostat se Sandy po svém boku.
Žili jsme sice skromně, ale měli jsme vše, co jsme potřebovali.
Alespoň jsme to říkali našim dětem, Markovi a Julii.
Dobře, ale co když je v krbu oheň?
Santa je ohnivzdorný.
Co když je krb příliš malý?
Vplíží se dovnitř oknem.
- Dobré ráno. - Dobré ráno, mami.
- Ranko. - Co když se okno zasekne?
Tak promaže panty.
Co když je okno moc malé?
Tak zatáhne břicho.
Dejte si snídani.
- Dobře. - Ano.
Zatímco děti počítaly dny do Vánoc...
VÁNOČNÍ VĚCI OZDOBY
...já závodil s časem.
Odložili jsme si jen tolik, aby to stačilo na jeden rok,
abych mohl napsat další velký americký román.
Každý dostane svou šanci
a až přijde ta vaše, měli byste ji využít.
Teď už mě nic nezastaví.
Tati! Došlo mléko.
Co?
Moje vina, moje chyba.
Zapomněl jsem ho koupit.
Ale... Už jste někdy měli lahůdku, cereálie s...
pomerančovým džusem?
Nikdo? Jedinečná šance.
Dobrá miska plná kakaových lupínků zalitá lahodným džusem.
A pak...
To je nechutné.
To nemá konkurenci.
Tady máš, zlatíčko.
No, zkusíš to?
- Mami, ty první. - Ne.
Tati! Kdy můžeme vybalit punčochy?
Počkáme na dědu. Miluje to.
Jo, uděláte to společně.
Anděl! Je tak krásná.
Jsou skoro Vánoce, a my nemáme stromek pro anděla.
Já vím, zlato. Budeme ho mít,
jakmile přijedou babička s dědou. Ještě dva dny.
Mám pocit, že čekám věčnost.
Každý rok moji rodiče podnikají dlouhou cestu do Chicaga,
abychom mohli všichni oslavit Vánoce ve velkoměstě.
Ale do té doby se můžu soustředit na svůj sen.
- Jak vypadám? - Jako spisovatel.
Děti!
Hodně štěstí.
Dobré ráno.
VLAKY ČERVENÉ LINKY
Dohoda zněla, že musím něco vydat do konce letošního roku,
nebo si sbalím svůj sen a vrátím se ke každodenní dřině.
Takže jsem poslal svůj rukopis 16 vyvoleným vydavatelům
a 14 z nich nadšeně řeklo... ne.
A rok je téměř u konce...
...zoufale jsem potřeboval vyhrát.
Pane Parkere, taková setkání zvládáme obvykle
písemnou korespondencí,
ale naléhal jste...
Něco jsem vám přinesl.
Malá pozornost rozhodně neublíží.
Marshall Field's. Je to kvalita.
To má být úplatek?
Já nevím. To mi řekněte vy.
Váš rukopis. Jupiterovo zapomnění.
Neptunovo. Je to Neptunovo zapomnění.
I když to je zajímavý a důkladně napsaný titul,
tak nepřijímáme rukopisy delší než 2000 stran.
No, mohl bych to trochu zkrátit.
Ořezejte to na půlku, a stále je tam moc slov.
Vím, že to nevypadá, jako že to má konec,
ale je to proto, že se vše vysvětlí v pokračování,
které píšu právě teď.
Ó, Bože, už ne.
Tohle není téma, o které se zajímáme... vůbec.
Ne. To byl celý můj život minulý rok.
Přeji vám hezký den, pane Parkere. A veselé Vánoce.
Strčte si to za klobouk.
Tenhle pisálek neměl pro mou vizi žádné pochopení.
Však jednou uvidí. Všichni uvidí.
PULITZEROVA CENA 1974
Jsme zpět na hlavní událost večera!
A vítěz Pulitzerovy ceny za literaturu
v žánru sci-fi...
...delším než dva tisíce stran je...
Pan Ralph Wesley Parker za Neptunovo zapomnění!
VÍTĚZ
Ten je naštvaný!
Tak vypadá historie, lidi!
Toto je Ralphova první nominace a první vítězství...
To je můj manžel.
...se 100 % hlasů.
PORAŽENÍ
Hlasovali pro něj i soutěžící.
Každý, kdo o něm pochyboval, se dnes musí stydět.
- Odpusťte mi. - Tady jeden je!
Mýlil jsem se. Strašně.
Prosím, pane Parkere.
To je blbec!
Dnes večer korunujeme nový hlas naší generace.
Tady to máš, Hemingwayi.
Parker!
Pane Parkere!
Řekl jsem hezký den.
Jasně. Hezký den.
KNIHY CANTOR & LEVI VYDAVATELSTVÍ DALFIE
No, ještě zbývá jeden vydavatel.
Jo.
Marka Twaina prý taky odmítli
čtyřiatřicetkrát, než ho vydali.
To je brutální.
Jo.
Jsi v dobré společnosti.
HRAČKÁŘSTVÍ
Díky.
Vážně řekl, že to máš ořezat na polovinu?
To je šílené, že jo?
Chci říct, je to trochu... dlouhé.
Je to epická sága.
Jasně, zlato. Jsi si jistý, že bys měl psát pokračování?
První věc, na kterou se budou ptát, když se prodá, je, co bude dál?
Dobře. Ty jsi expert.
A co navrhuješ?
Dobře. Zlato, píšeš moc dobře.
A máš vážně výrazný hlas.
Takže možná bys mohl napsat něco, co by se dalo lépe pochopit.
Podle Denise z Book Barn teď letí příběhy o skutečných zločinech.
To je ono. Kniha o uškrcení Denise z Book Barn.
Můžu ještě kousek pizzy?
Tady máš. Vezmi si můj.
Co byste si přáli k Vánocům?
Dětskou troubu, Hladové hrošíky a vycpanou kočku.
Mám to. A co ty?
Flexibilní Flyer F-23 Yankee Clipper.
A co to je?
Sáně.
Dobře. Omlouvám se.
Co by sis přál ty, tati?
Přál? Stroj času na restartování roku.
Potřebuju nový chladič do auta.
Mám to. Možná je to můj manažer s dobrými zprávami.
Dobře.
U telefonu pan Ralph Parker.
Ahoj, mami.
Ne. To je babička.
Co se stalo?
Co?
Cože?
- Já nevím. - Počkejte chvilku.
Dobře.
Kde jsi teď?
Nic nás nemůže připravit
na jednu z nejbolestivějších nevyhnutelných událostí života.
Odchod rodiče.
Dobře, mami.
Když nás pohltil smutek ze ztráty mého otce,
pochopili jsme dvě nepopiratelné věci.
Že nás babička potřebuje v Hohmanu
a že tyto Vánoce budou úplně jiné, než jsme čekali.
Už jsme blízko.
Jo. Je to cítit.
No tak. Není to tak hrozné.
Říkal jsi, že ptáci létají pozadu, aby se nedusili.
A kalový bazén polyká celé děti.
Jezdí Santa i sem?
Jo, jasně. Proč by nejezdil?
Protože táta říkal, že zima v Hohmanu je tak zlá, že rozdrtí lidského ducha.
Děti ignorují každou důležitou věc,
a pak si přesně vzpomenou na každé usvědčující slovo,
které jste pronesl za posledních pět let.
Zlato, je to pravý opak. Santa miluje Hohman.
Pokud to půjde dobře, setkáte se s ním v Higbee's.
Ale je to skutečný Santa Claus?
Jasně, je to on. Věř mi.
Přesvědčím se sama.
VÍTEJTE V INDIANĚ ŘIĎTE OPATRNĚ - DĚKUJEME!
Vejce.
Promiň. Je zima.
Není ušlechtilejší oběti. pro obyčejné vejce
než důmyslná oprava auta známá jako Midwest Soufflé.
Jedna porce dočasně utěsní jakýkoli chladič
a zajistí bezpečný průjezd k další servisní zastávce.
Naše auto snědlo více vajec než Frajer Luke.
No tak... blbej kufr! Blbej...
Stál tu. Náš starý dům na Cleveland Street.
Vypadal jako zamrzlý v čase.
Už jste tady. Božínku.
- Babičko! - Babičko!
Ach, můj bože. Nejradši bych vás snědla.
- Chyběla jsi mi, babi! - Mám vás moc ráda.
Sandy.
Je mi to moc líto.
Mami.
Ralphie.
Moc mě to mrzí, mami.
Byl nejlepší.
Jsem tak ráda, že jste všichni tady.
Jistě. A nechci, aby ses o nic starala.
O všechno se postarám, o pohřeb...
Ne. Poslouchej mě, Ralphie.
Všechno to může počkat.
Tvůj otec se na Vánoce tak těšil...
Kdyby nás viděl, jak tady smutníme, naštval by se.
Hodně jsem o tom přemýšlela.
Nemůže na to, co se stalo, myslet každé Vánoce.
Musíme z toho udělat dobrou vzpomínku...
Slib mi to.
Uděláme si nádherné Vánoce.
Na který nikdy nezapomeneme.
Mami.
V historii nesplnitelných slibů tenhle vítězí.
Neexistoval žádný způsob. Nemožné! Vzdej to, hlupáku!
Slibuju.
Dobře.
Co jsem udělal?
To díky mému tátovi jsme měli ty nejlepší Vánoce,
jaké jsme kdy zažili.
A teď to bylo všechno na mně?
Vzchop se, chlape!
Povede se to každý rok milionům lidí, protože recept zná každý.
RODINNÉ VÁNOCE PARKEROVÝCH
PADÁ SNÍH, DOBRODRUŽSTVÍ VOLÁ
Podívej na toho poníka!
DOKONALÁ VÁNOČNÍ HOSTINA
Jo! Krocan!
OBDOBÍ DÁVÁNÍ
Veselé Vánoce!
Musel jsem to zvládnout.
Na památku mého táty a kvůli každým dalším Vánocům.
Křehké. To musí být italské.
Hrudky!
Ani prst!
Najednou mi to došlo. Tátův hlas
už nikdy v tomto domě nezazní.
Vypadla pojistka!
Byl to můj starý domov...
se svým světlem, barvami a vůní.
Ale navždy se změnil.
Jihozápadu údajně vděčíme za chili con carne.
U Atlantiku vaří dušené maso. V Hohmanu
je to legendární casserolle, který se objevuje v době nouze.
Přísahám, že každý soused jeden přinesl.
Bude nám trvat rok, než to všechno sníme.
No, tenhle vypadá jako tuňák s olivami a fazolemi.
Myslím, že je to borůvka.
Podívejme se.
Tohle jsou zelené fazolky a nakládaná mrkev a...
Chuť skořice.
Vážně nápadité.
Bez ohledu na prapodivné chutě a nerozeznatelné ingredience
se nikdo neodvážil v domě mé matky plýtvat jídlem.
Jsem vážně dojatá, že si všichni kvůli nám dělali škodu.
Budeme mít na Vánoce krocana?
To ne. Nejdřív to musíme všechno sníst.
Pálí to!
- Mňam! - Pane jo.
Kečup a co? Co myslíš, že to je?
- Je to majonéza. - Jo.
Vařená majonéza.
Je tu chladněji než v Chicagu.
Vypadá docela dobře.
Nevím. Vždyť ani nemá stejně dlouhé ruce.
To on neví.
Tohle bude určitě vrcholem Markových a Juliiných Vánoc.
Blízké setkání s Delbertem Bumpusem.
Nejchytřejším členem rodiny toho balíka od vedle.
Nazdar.
Sám jsi nazdar.
Stavíme sněhuláka.
Jmenuje se Sparklypoof.
Na tom jsme se neshodli.
Špatný nápad.
Sněhuláci tady dlouho nevydrží.
Bože! Sousedovic tyrani se reinkarnují.
Co bylo kdysi bitím a vydíráním,
se vyvinulo v překvapivé útoky mechanizovaného teroru.
Jo!
Zavraždili Sparklypoofa!
Cože?
- Vem si ho. Chyť ho! - Mám tvůj šátek!
- To je moje! - Už ne!
Hej, vrať se sem! Vrať to!
No, tohle město je plné překvapení, že?
Moc zábavné.
No tak. Pojďme dovnitř.
To byla vráska na mých plánech.
Mark a Julie právě dopadli na dno místního potravního řetězce.
Teď jsem mluvil s manažerem a řekl mu,
ať zavolá, když bude něco nového.
Takže zvedejte telefon, ve dne v noci, jasný?
Jo.
Ralphie, jak to jde s románem?
Kdyby matky znaly každý drsný detail našeho života,
neusnuly by.
Nejlepší bude svést ji ze stopy.
Mám v ohni pěkná želízka.
Tak to jsem moc ráda.
Z bláta...
Můžeme se teď opravdu soustředit na to, abychom se naladili na Vánoce.
Do louže.
Rozhodně.
Bude to skvělé.
Už zbývá jen pět dní.
Ralph to zvládne.
- Jo? - Že jo?
Že váháš.
Budeme mít všechno.
To by tvému otci udělalo radost, Ralphie.
Nemůžu se dočkat, až uvidím, jak to pojmeš.
To jsme dva. Musím to nějak vymyslet.
Myslím, že se půjdu projít.
Na čerstvý vzduch a možná si trochu vyčistit hlavu.
Vrátím se.
No tak. Padej odsud.
Teď ještě i Bumpusovi psi.
Celý život trápili mého tátu,
a teď dokonce i oni čekali, že ho nahradím.
Jak mám nahradit největšího vánočního mistra všech dob,
zvlášť když teď nám všem tak chybí?
Někdy, v nejzoufalejších chvílích života,
nám dá vesmír znamení.
ALKOHOL FLICKOVA HOSPODA
Možná, že by mohly pomoct poznatky z Hohmanova mozkového fondu.
Můj starý kamarád Flick zdědil bar po svém tátovi.
Předtím byl známý především jako génius,
co dal jazyk na zmrzlou vlajkovou tyč.
- Jo! - Jo!
Jsi o bod napřed.
Jsi na řadě, Schwartzi. Poslední pokus.
Jediné štěstí, co kdy Schwartz měl, vyprchalo ve čtvrté třídě.
Teď buď navyšoval svůj účet u Flicka,
nebo byl doma se svou matkou.
Pro všechny koblihy, cucáci!
Je to možné? Schwartz, a triumfuje?
Ani náhodou.
Udělal to znovu.
Gratulujeme hromadám strusky!
No tak, napijte se, všichni. Vypijte to. Tady to máme.
Vypadá to, že jsem podpořil špatný tým. Zase.
Kdyby ten stůl nebyl šmejd.
Teď jsem ho voskoval.
Některé věci se nikdy nezmění.
Zvláště Flick a Schwartz.
Protože víš, že se přilepí.
Jo, máš...
- Ralphie! - Ralphie!
Nazdar!
Jsem rád, že vás vidím.
Pojď se napít! Pan Cosmopolitan je zpět.
Jo, pán z velkoměsta poctil nás maloměšťáky svou přítomností.
No tak, nikdy bych na vás nezapomněl. Věř mi, snažil jsem se.
Pravda byla, že jsem si před lety slíbil,
že se do Hohmanu nevrátím, dokud nebudu mít opravdový úspěch.
A teď jsem neměl to srdce říct jim trapnou pravdu.
Hej, Flicku! Nalij nám všem. Dej mi to na účet.
- No tak. - Jo.
Cože? Zaplatím svůj účet. Časem.
Tady máte vy dva. Tady je moje.
Ralphe. Na tvého taťku. Byl to super chlap.
Díky.
Mrzí mě to, Ralphie. Byl třída.
- Na starouše. - Na starouše.
Ale ne. Umíráček pro outsidery celého světa.
Flickova hospoda.
Nikdo neví, komu zvoní hrana.
Ano... Je tady Larry?
Je tady Larry Novak?
Promiňte, paní Novaková. Larry tu není.
Ano, vám také veselé Vánoce.
Přemýšleli jste někdy, co se stalo s brankářem ze střední?
Náš se změnil ve starého dobrého Larryho Novaka.
Co tady tak teď o Vánocích děláte?
To samé, co vždycky.
Jo, jako obvykle.
To, co obvykle, mi nestačí.
Potřebuju víc. Letos je všechno na mně.
No, v tom případě ti doporučuju začít pít
a pít až do Nového roku.
Ne, tohle je vážné. Larry?
Co ode mě chceš? Přišel jsem, abych se své rodině vyhnul.
Dobře. Mám nápad. Tady, vezmi si to.
Něco vymyslíme.
- Dobře. Nějaké nápady. Jo. - Jo. Fajn.
- Máme to. - Nejdřív...
Ještě nalej. Promažem si mozky, jo? No tak.
- Dobrej nápad. Fajn. - Vánoce jsou...
Mám terárium.
Dobře.
Je to akvárium pro hady a ještěrky.
Je to velmi podnětné.
Super. Skvělý začátek. Miluji terária.
Hej, moje sestra zná kluky, co vlastní Cessnu.
- Můj bratranec Craig má buvola. - Jo.
- To by bylo! - Je obrovský!
Docela dobrý, lidi. Co máte dál? Potřebuju to.
- Tohle potřebuju. - Máme to.
- No tak, na Vánoce. - Vánoce...
Ralphe, už je skoro deset. Jsi vzhůru?
Tak to je ten seznam?
Ten, kvůli kterému jsi mě vzbudil ve tři ráno?
Jo. To je můj vánoční plán.
Dobře.
No, víš, některé z nich jsou dobré.
Třeba sáňkování. To je skvělé.
Možná bys mohl jít s Markem. Víš, jako otec a syn.
- Skvělé. - Ale některé jsou...
Házení megerou?
Sekerou, házení sekerou. Tomahawky a tak.
Dobře. Ještě lepší.
"Nechat je chytit a zabít vlastního krocana."
Třeba to zkombinovat s házením sekery.
To by mohla být pro děti zábava.
A tady. "Dobrovolník v polévkové kuchyni."
Vidíš, ten je přeškrtnutý.
Tohle už by bylo moc.
"Ponoření ledního medvěda. Terárium?
Chipsy a salsa. Svrhněte Castra." Souhlasím.
Ambiciózní. Ale to zvládneme.
Buffalo. Tři vykřičníky. Takže se tam přestěhujeme?
Ne. Přivezeme sem buvola.
To je buvol? Jako to zvíře?
Něco ještě musíme doladit, ale...
Víš, zlato, myslím, že to možná přehnaně komplikuješ.
Proč to prostě nezjednodušíme?
Můžeme jít bruslit. To by se mi líbilo.
Já vím.
A možná jen můžeme dělat obvyklé vánoční věci.
- Vážně? - Jo.
Mohli bychom začít tím, že si vyzdobíme dům. Co?
Dobře. Je to trochu nudné.
Dobře. Takže...
Ne, začneme se sprchou.
Dobře.
Ralphie, buď opatrný, tam nahoře jsou pavouci velcí jako kočky!
Půdy jsou muzea lhostejnosti.
Plné haraburdí, na které se nechcete dívat,
ale nemáte odvahu se ho zbavit.
To je nepořádek.
Jak mám tady najít vánoční věci?
V kartonových krabicích!
Ve které z nich? Jsou jich stovky.
Poraď si. Máme tady dole spoustu práce!
Vypadá jako vyšinutý velikonoční zajíček.
A stále traumatizující.
Můj první psací stroj.
Těch příběhů, které bychom mohli vyprávět.
OTEVŘETE ZDE
Klenotnice minulosti Vánoc.
Tohle bude snadné. Počkat...
Co to sakra je?
Jen se snažím být nápomocná.
To tam nepatří.
Myslím, že... Dobře.
Možná když začneš dělat...
Jsem daleko před vámi.
Co je tohle? Sakra!
Pořezalo mě to.
Ne. Tvoje pusa je plná nemocí.
- Dáme na to dezinfekci. - To je v pořádku.
Mámin lék na jakékoliv poškození kůže,
od třísky k dekapitaci - vše vyřeší potření Bactinem.
Tvůj otec ten stromek nenáviděl.
Já taky. Kde se tady vzal?
Koupila jsem ho před lety, myslela jsem, že by to věci usnadnilo,
ale tvůj otec ho vykázal na půdu.
Měl pravdu. Pořídíme opravdový stromek.
Dneska. Žádné falešné haraburdí.
No, ty jsi šéf.
Copak?
Vím, že toho máš hodně,
ale potřebuju, abys pro mě něco udělal.
Jasně, mami. Cokoliv.
Chci, abys napsal otcův nekrolog pro noviny.
Já?
Ty jsi v naší rodině spisovatel.
To řekni vydavatelům.
Ano. Budu muset popřemýšlet o tom, co napsat...
- Přicházejí. - Kdo přichází?
Dolů. Sandy, dolů!
Existují dvě uznávané myšlenkové školy
svátečních tradičních koled. První...
Koledníci!
...věří, že je to dar světu.
- Druhá škola... - Zhasni světla!
...které je naše rodina oddaným stoupencem,
věří, že koledníci jsou pohroma na zemi,
která vám krade čas a zkouší vaši trpělivost.
Co to děláš? Jsou to jen koledníci.
Přesně. Jsou jako klíšťata.
Jakmile se dostanou ke dveřím, už se jich nezbavíš.
Schovej se.
Děláš si legraci, že jo?
Ne.
Před pár dny jsem se přestala hlídat a oni mě přepadli.
Zpívali tři celé písně, než se mi povedlo je setřást.
Jsou tady.
Vždyť jsou roztomilí. Podívejte na ty kostýmy.
Nepovzbuzuj je.
Víš, vyrostla jsem na koledách.
Jak jsi mohl?
Nevěděl jsem to.
Ale nemůžeme je tam jen tak nechat.
Ano, můžeme!
Hej!
Teď to začne. Odlákám je. Běžte.
Mami, ne!
Zachraňte se! Jděte!
- Mami! - Zachraňte děti.
- To je šílené! - No tak, ven!
- Tamhle jeden je! - Zdravím!
Tati! S tou sekerou něco je.
No tak.
Měli jsme si vzít motorovku.
Jde se pro stromeček, hned!
Vážně?
No tak.
Utíkají pryč!
Omlouvám se. Bylo to krásné!
Veselé Vánoce, vy...
Vy... šmejdi!
Terrenci!
HODINÁŘSTVÍ
- Co myslíš? - Je to v pořádku.
Pokud jsi...
- Podívej se na tenhle. - Vánoční stromky.
- Docela dobrý? Tak jo. - Jo.
- Zdravím. - Dobrej.
- Líbí se mi. - A ten?
- Ne, tenhle. - Dobrej. Pomůžu?
Jen hledáme stromek.
Vysoký, krátký, tenký nebo silný?
Až ho uvidím, tak ho poznám.
Dejte mi vědět, jestli...
Pokud ho uvidím. Je tu dost malý výběr, co?
Co tím myslíš? Je jich tu spousta.
- Jo. - Ne, Marku.
Jo! Všechny jsou tak krásné.
- Pojď sem. Dobře poslouchej. - Co?
Jedna z mnoha věcí, které mě naučil děda,
byla, že musíš s těmi lidmi vyjednávat, nebo tě oškubou jako slepici.
Vidíš, je to bitva rozumu. Že jo?
Nemůžeš jim říct, co si myslíš,
ale dostat se jim do hlavy.
Začneme nízkou nabídkou. Dobře?
Pořádná urážka, dobře mířená.
A pokud jste ochotni odejít, zase se vrátí.
Vždycky se vrátí.
Chápete to?
- Dobře. Následujte mé vedení. Pojďme! - Jo.
- Dobře. - Pojďme.
Našel jste nějaký?
Myslím, že bych mohl, možná,
s touto skromnou nabídkou, co máte,
bych vám mohl dát tři, možná čtyři dolary...
...za tamten.
Ale, Ralphe, není...
Teď ne, teď toho cucáka dostanu na lopatky a...
Prodáno.
Mockrát vám děkuji. Dojdu pro motouz.
Jo, to si piš. To koukáte, co?
- Chudák, neměl šanci. - Chucku, zbavil jsem se tý příšery!
Sbohem!
Ralphe, jsi si jistej, že se vejde do domu?
To se vsaď.
Moje rodina byla nadšená.
Ohromená podívanou, kterou jsem jim připravil.
Není to skvělé?
Asi měli jsme ho nejdřív ořezat, než jsme ho vzali sem.
Ne, to se jen tak říká. Nikdo neořezává stromky. Je perfektní.
Jo. Vypadá trochu, že prochází pubertou.
Není divu, že nám ho dali za čtyři dolary.
Ne, je to zázrak, že jsem uzavřel nejlepší koupi v životě.
Pojďme se pustit do práce!
- Dobře! - No tak! Pojďme!
Čas strojení!
Krásný andílek.
Rádio.
Rádio. Dobře, a co tenhle?
Nic důležitého?
- Ne. - Ne.
Dobře. Tři, dva, jedna...
Hej!
Je tam moc červené.
To se mi líbí.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Na zdraví. Tobě taky.
Jeden z nejlepších důvodů, proč mít děti,
je přimět je dělat věci, které nechcete jako dospělí dělat.
Je to dobré místo?
- Výš. Udělej to... - Jdi.
- Tady? - Ruka. Jo. Nahoru.
- Do středu. Oba. - Tak?
- Do středu a nahoru. - Do středu...
Proč jsi tam prostě neukázal?
- Dobrý. - Jo.
Pokračujte v tom, děti.
Co že nepomáháte?
- No, baví nás se na vás dívat. - Jo.
Když jsme to jen my, připadá mi to jako dětská práce.
Ne, to není, když ti nezaplatíme.
Jo.
- Na zdraví. - Jo, na zdraví.
Příliš moc jich věšíš dolů.
Nedosáhnu tak vysoko.
Vem si žebřík.
Opatrně, zlato.
Marku, drž žebřík.
Držím ho!
Vedeš si dobře. Vylez trochu výš.
- Vypadá to fakt dobře. - Co dál?
Máme tu celou stranu, tu, která směřuje k oknu.
Babičko! Ty spíš?
Ne, jen si uvolňuji oči.
Větší zábava je, když to děláme všichni.
Jo. Děda nám vždy pomohl dokončit stromek.
- Víš co? Máš pravdu. - Jo.
- Tak jdeme na to. Jo. - Jo.
Vánoční hvězda!
To není anděl! Vždycky máme anděla.
Teď přemýšlej rychle.
Ne tady v Hohmanu.
Tady, zlato, podrž to, ano?
- Děti, pojďte k babičce. No tak. - Jo.
Chcete-li uspět,
potřebujete tu správnou kombinaci mystiky a legendy.
Hohman je země hvězd.
Pokud nemáte hvězdu, můžete na Vánoce zapomenout.
Santa se u tvého domu ani nezastaví.
Počkej.
Já improvizuju. Buduju nové tradice.
- To je dobrý. - Dobře.
O tom není pochyb. V tomto kraji platí,
že bez hvězdy nejsou Vánoce.
No tak, vezmi si návnadu.
To je ono.
Dobře.
Háček, udice a splávek.
TÁTŮV NEKROLOG
- Odjíždíme za 15 minut. - OK.
Jak to jde tady nahoře?
Lepší to být nemůže.
Podívej se na tohle.
Tyto nekrology jsou tak neosobní.
Tak to udělej osobní.
To bude naposledy, co si na něj
vzpomenou. Je to velký tlak.
Jo.
Jestli to někdo dokáže, jsi to ty.
Musím se připravit.
- Dobře. Za chvilku budu dole. - Dobře.
Lidský živočich má neuvěřitelný smysl pro vyhýbání se důležitým povinnostem,
když je poblíž snadnější úkol.
Neber to! Čekám důležitý hovor od svého manažera.
Dobré odpoledne. U telefonu pan Ralph Parker.
Dobré odpoledne, pane Parkere.
Doufám, že jsem vás nezachytil v nevhodnou dobu.
Ne.
Vaše Excelence.
Randy.
Jo. Koho jsi čekal, prezidenta Nixona?
K úžasu všech si můj bratříček Randy
dokázal zařídit život.
Cestuje po světě za obchodem, opravdový Rockefeller.
Volám, abych se přeptal na mámu.
Jo, říkala, že jsi na cestě.
Podívej, Ralphe, není to...
Není tak tak lehké se dostat z Indie do Indiany.
Ale pracuješ na tom, že jo?
Jo. Jsem na letišti. Jen čekám, až se objeví moje letadlo.
A věrný své povaze, Randy strkal zase hlavu do písku.
Tak jak se má máma?
Nevyslovené pravidlo mezi sourozenci
je, že za jistých mimořádných okolností
je rána pod pás nejen spravedlivá, ale i nezbytná.
Myslím, že se jí vrací síla.
Co to znamená?
Konečně něco snědla. Díky bohu.
Půl krekru.
Krekr? Počkej, to je všechno? Krekr.
Jo, pořád je v posteli.
Ahoj, mami.
Ale dneska promluvila.
Co říkala?
Bylo to jedno slovo.
Řekla: "Randy."
Víme, kolik máš práce a že se sem snažíš dostat.
Ne, počkej! Ralphie!
- Ralphie, ne... - Už je vzhůru.
Ralphie, nechoď...
- Musím jít. Hodně štěstí, papa. - Ralphie, nezavěšuj...
Existují amatéři, fušéři a diletanti,
ale všichni zaostávají za nejotravnějším amatérem ze všech...
Bambule.
...nadšencem.
Sbalila si vlastní brusle?
Vždycky.
Vypadáš jako princezna.
Moje žena byla zapřísáhle oddaná krasobruslařka.
Dobře. Pojďme.
Pojďme.
- Užij si to. - Ahoj.
Její schopnost vzpomenout si na každého bruslaře
a jeho figury i s bodovým ohodnocením vyvážil pouze...
...její naprostý nedostatek sportovních schopností.
Víš, jsem opravdu dobrá, jakmile se dostanu na led.
No, máš tak robustní kotníky, překvapuje mě, že to nezvládly.
Hej, podívej. Našel jsem je v podkroví. Docela sranda.
Děkuji.
Dobře. Nechám ti to tady, zlato.
Dokážu dělat triky a tak.
Většina tyranů si užívá o svátcích trochu volna,
ale pro ty skalní lov nikdy nekončí.
Dokážu dokonce udělat arabesku.
To, co jsi udělala na verandě?
Jako nevědomá kořist v Serengeti
byli Julie, Mark a Delbert rozptýleni Bumpusovic džunglí haraburdí.
Zpomal! Je mi v autě špatně.
Co?
To, co se pak stalo, bylo nevyhnutelné.
- Marku. Jsou zpátky! - Běž na dvorek.
Jsou tady.
Radši běž!
- No tak. Pospěš si! - Uvidíme se později.
Je tam chycený.
Nazdar. Chcete si zahrát...
Přestaň!
Barbaři! Ne, když jsem tady já.
- Nech ho! - Řekni to a necháme.
- Řekněte to. Slitování. - Ne!
- Tak to řekni. - Jo.
Dobře, slitování!
Hej! To stačí!
- To je jeho otec. Musíme zmizet. - Běž!
Dětičky potřebují tatínka, aby je zachránil. Uvidíme se příště!
- Marku, jsi v pořádku? - Nech mě na pokoji.
Mami.
No tak, zlato. Jsi v pořádku. Tady to máme. No tak.
Tak jste to dokázal. Budou lovit jen nás.
Troubo.
Pozor na pusu.
Měl pravdu? Byla za Delbertovýma mrtvými očima nevýslovná moudrost?
Tím, že jsem je chránil, jsem to zhoršil?
Tati, jsou zpátky!
Propáníčka! Černý Bart a jeho gang ne.
Tvůj starý nepřítel. Co budeme dělat?
Budeme bojovat.
KUPA SNĚHOVÝCH KOULÍ
Znovu se potkáváme...
Ralphie.
Následujte mě.
Palte!
Uhni mi z cesty!
Braňte se! Co to děláte?
Jsou k ničemu.
Marka ne!
Tati! Zachraň mě!
Ne!
Ne, tati!
Vrátíme se, Ralphie.
A ty tu nebudeš, abys je zachránil.
Jedem!
Ralphe!
Kdo za nás teď bude bojovat, mami?
Jsme dobří tak akorát jako potrava pro kojoty.
Každý rodič se naučí, že nemůže chránit své děti navždy.
Nakonec to musí zvládnout sami.
Musel jsem mít Vánoce zas na koni.
A není lepší místo než největší a nejzářivější rozptýlení v celém Hohmanu.
Podívejte se na to. Je to výloha Higbee's.
Nechcete si ji prohlédnout? No tak šup! Běžte!
- Je to přesně, jak jsi to popsal. - Docela dobrý, že jo?
Magicky odolávat zkoušce času.
Výloha Higbee's nezklamala.
BITEVNÍ LOĎ
Vrhá své kouzlo na mladé i staré.
Pomalu jsem cítil, jak vánoční plamen začíná znovu plápolat.
Je čas jej změnit na pořádnou vatru.
Kdo chce jít za Santou?
- Ano! - Ano!
Právě teď je uvnitř. No tak, pojďme.
Ho, ho, ho, ho! Veselé Vánoce!
To je úžasné!
Neuvěřitelné!
To tedy bylo. Díky bohu. Opravdu.
Dobře. Běžte do fronty na Santu.
A potkáme se tady, až budete hotoví. Dobře?
- Dobře. - Tak zatím. Mám vás ráda.
Vidět Vánoce očima vašich dětí
má moc přivolat dlouho zapomenuté vzpomínky a emoce.
Nedovol mu, aby tě kopl do obličeje.
To nic.
Dobře. Co tam máme?
Jo. Mám vánoční rozpočet a tady je seznam.
- Dobře. - Bavte se, děti.
- Jdu na drink. - Zatím, mami.
Takže: "Flexibilní Flyer F-23, Hladoví hrošíci, dětská trouba."
- Jo. Je tam vše. - Připravena?
- Pojďme! - Pojďme!
- Tady máte. Promiňte. - Jsi v pořádku?
- Pardon. - Všichni jsou v pořádku.
- Pojď se posadit. Dobře. - Dobře. Moc se omlouvám.
Děkuji.
- Támhle je. - Ahoj.
- Měli jsme malou nehodu.
Ale ne. Sedni si.
- Tady to máme. - Děkuji.
- Bože. Dobře. - Mám to. Dobře.
- Půjdu. Zvládnu to. - Určitě?
- V pohodě. - Dobře. Hodně štěstí.
- Dáš si taky? - Jo.
Ho! Ho! Ho!
Dáte si?
- Ne. - Ne.
Dobře.
Takové vánoční nákupy se mi líbí.
Je to velmi civilizované.
- Veselé Vánoce. - Děkuji.
Dobře. Mám puzzle a všechny ty maličkosti.
- Fajn. Kde máš děti? - Dobrý začátek.
Tak v půlce fronty.
- Dobře. Tak, běž! - Dobře.
Manžel obstarává vánoční nákupy.
Měla nehodu na bruslích.
Jste si jistí, že nechcete?
- Jo. - Jo.
Dobře.
BETTY CROCKER DĚTSKÁ TROUBA
Nikdy jsem...
Veselé Vánoce!
Pane na nebi. Máme tu divošku. Zvedni ji.
Poslední šance.
Jsme v pohodě.
Dobře.
- Ho! Ho! Ho! - Veselé Vánoce.
- Kdo je další? - Dobře. Ty.
Pojď nahoru. Pojďme. Budeš? Pojďme.
Pojďme. No tak! Neopovažuj se!
Pane bože.
Sežeň mop. Jdi pro mop. No tak.
- Napíšu to do dopisu. - Přijď zítra.
Opravdu bych neměla tolik pít na prázdný žaludek.
Mám v kabelce cukrovou hůlku.
No tak, dámo, prosím...
OTEVŘENO
Veselé Vánoce!
Takže ty jsi opravdový Santa Claus?
A zase.
To ano, jsem.
- Sobů. Kolik? - Osm.
- Zlobivé děti. Co dostanou? - Uhlí.
- Vaše oficiální jméno? - Kristopher Kringle.
Severní pól. Zeměpisná délka a šířka?
Devadesát severně a sto třicet pět západně.
Jsi v dobrý. Jsi velmi dobrý.
Ano, jsem.
Špička na stromek. Hvězda, nebo anděl?
No tak, Kringle, nepokazte to.
Hvězda!
- To je můj člověk. - Vážně jsi Santa.
Ano, jsem!
Dobře. Chtěla bych...
No, ta kočka, to můžu zařídit. Tu další věc musíš obstarat sama.
Platí.
Dobře, dobře. Tak jedeš. Veselé Vánoce! Hej!
Hej, Santo. Jakou další věc?
To dítě si přálo chladič... na Plymouth z roku 1966.
Pusť to!
Zvládl jsi to?
Nemyslel jste si, že to dokáže.
Zvonky zvoní, Batman voní Robin snesl vejce,
batmobil ztratil kolo a Joker brázdí ulice.
Zatracený chladič!
- Děláš si srandu? - Ale ne. Zase?
Chudák Ralphie.
- Vejce. - Jo.
Už nejsou.
To si děláš srandu.
Udělejte si pohodlí. Chvíli to potrvá.
- Musí to vychladnout samo. - Kruci.
Mami, můžeme si hrát na sněhu?
Jo. Proč ne?
Vezměte si rukavice.
"Ne, zlato, vezmi Plymouth."
Ne. Takhle se to nedělá.
Musíš to víc uplácat, jestli chceš dohodit dál.
Ukážu ti to. Musíš to sbalit.
No tak, už jste přece dělali koule. Tady.
Jestli má doletět daleko, musíš ji uplácat.
Vidíš, čím pevněji ji uplácáš, tím dál to letí.
Takhle. Pak to jde...
Takhle, dobře? Hodně štěstí.
Takhle?
Otázkou je, máte dost munice?
Co jsem udělala?
Jsi jeho komplic. Koulovaná!
Neměli jste mě vyzývat.
Hoď to zpátky.
Dostaň je, Ralphie!
No tak.
Nejsi zraněná?
- Necítím žádnou bolest. - S kým hraješ?
Já a Mark a ty a Julie.
Jasně.
- No tak. - Přestaň. Kryj se.
Hej! Počkejte na mě.
Počkej...
Zpátky do auta, mami!
Jo. To je dobrý nápad.
Ne. Hned se schovej! Utíkej!
Vsadím se, že mě netrefíš!
- Vsadíš se? - Ano, trefíme!
- Ne, netrefíte! - Jo? Pozor na tohle!
Dostaň je, tati!
Můj bože! Zabil jsem Julii!
POHOTOVOST
Tati, projel jsi tři stopky.
Děkuji, Marku.
Tady je tvůj táta.
- Všichni ven, prosím. - Ralphie.
Pojď sem. Mám ji. Je v pořádku. No tak, zlato.
- Jsme doma? - Ne. Jsme v nemocnici.
Mohl byste jít do nemocnice?
Přijde o oko?
O nic nepřijde. Běž dovnitř.
Ty za to můžeš.
- Byl jsem tam. Viděl to. - Klid.
- Budeš v pořádku, zlatíčko. - Je v pořádku.
Marku, není zdvořilé zírat.
Viděla jsi to?
Jsem kyklop.
Pojď, jedeme domů. Dám ti na to nějaký Bactine.
Moc se omlouvám.
Ne, to je v pořádku.
Doktor říkal, že to bude jen pár dní.
Jo. Lepší to mít zakryté. Do oka se nesmí nic dostat.
Jako sněhová koule?
Dobře. Jedeme domů. Ano? Dostaneme tě do bezpečí.
Ralphe.
Byli jsme okradeni?
Moje mysl se potýkala s ponurou realitou,
že každý dolar, který jsme ušetřili na Vánoce, byl utracen!
A teď, jen tři dny před Vánocemi, co jsme za to dostali?
Nic! Ani jednu blbou věc!
Jediné plus je...
- Bolí to? - Ne.
...že naše děti to neví.
Do prdele.
Souhlasím...
Tváří v tvář obtížné situaci
jsem udělal to, co každý dobrý rodič v době, jako je tato.
Úplně ignoroval problém a doufal, že zmizí sám.
Reubene. Ralph Parker.
Chtěl jsem ti zavolat a říct ti,
že brzy dokončím pokračování svého rukopisu.
Můžu ho dokončit během pár dní...
Myslíte, že to něco změní...
Když se neozvali...
Zatím nic?
Ještě jednu šanci.
Dobře. Nevíte, jestli dostali košík s ovocem, který jsem poslal?
Já vím. Dostanu se k tomu.
Ralphe, vím, že napíšeš skvělý nekrolog,
ale teď se musíme soustředit na Vánoce.
Jo, já vím. Nic bych nechtěl víc,
ale jsem trochu nervózní z těch příšer,
které našim dětem ukradly dárky.
Měl jsem všechno. Všechny dárky.
V Higbee's jsi byl skvělý!
To ano. Opravdu.
Ale pak, víš, se najednou koulujeme.
Bavíme se a pak Mark říká: "Vsadím se, že mě odsud netrefíš."
A pak se najednou objevila.
Já ji neviděl. Teleportovala se.
Ralphe. Každý ví, že jsi nechtěl zmrzačit naši dceru.
Ach jo.
Díky tátovi to vypadalo tak jednoduše.
Jo, to dobří rodiče dělají. Ale to neznamená, že to bylo snadné.
Dala jsem dohromady všechny peníze
a to, co nám zbylo z vánočního fondu.
Pořád můžeme sehnat dětem nějaké dárky.
Kolik máme?
Včetně drobných z popelníku...
Dvacet jedna dolarů a sedmnáct centů.
Bylo to horší, než jsem si myslel.
Dosáhli jsme nového dna,
což nás nutilo, abychom se pokusili o jemné rodičovské manévry,
a snižovali očekávání.
Děti.
Takže, tyhle Vánoce by mohla být opravdu zábava
soustředit se trochu více na vděčnost.
- Jo... - Dobře?
Počkej, co se děje?
To bylo rychlé.
No, o tom jsme si chtěli promluvit.
Protože Vánoce ve skutečnosti nejsou o tom, kolik skvělých dárků dostanete.
Nejsou?
Jdou po nás.
Ne. Nejsou, Marku.
Protože tohle je součástí Vánoc. Že jo?
A možná ta nejlepší.
To, že si všichni společně užíváme lahodné domácí jídlo.
Pěkný pokus.
Nedostaneme dárky? Jen další casserolle?
Ne. To, co mi tvoje máma pomáhá říct,
je, že budou dárky, ale asi ne ty, které jste chtěli.
Znamená to, že Santa nepřijde?
Zařadit zpátečku!
Ne. Samozřejmě, že přijde.
- Santa vždycky přijde. - Jo.
Ne, jen chceme, aby jste si pamatovali, že...
Prosím, prosím. Neříkej to.
...je to myšlenka, co se počítá.
Ne! Řekla to! Děti cítily toho smradlavce na kilometr daleko!
Takže Vánoce budou stát za prd?
Věděl jsem to! To znamená, že nedostanu sáně, že?
Dobře, méně chamtivosti a více vděčnosti, pane.
Tak tohle rozhodně pochopili.
Můžeš jít za Markem?
Promiňte.
Chceš si zahrát kanastu?
Oko bere?
Ne, díky, babi.
Potřebuju vyřešit důležitý úkol.
Marku, pojďme se projít.
No tak.
Suds pro tátu, Shirley Templeová pro dítě.
Na Vánoce.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Génius Shirley Templeové.
Několik jednoduchých ingrediencí, které dají dítěti pocit, že je dospělák.
Ne, Ralphie, po týdnu, co máš za sebou,
to nech. Je to na účet podniku.
Slyšel jsem na účet?
Ne. Neslyšel.
Nazdar, jaké máš Vánoce, chlapče?
V pohodě, myslím. Snažím se soustředit na vděčnost.
To je fakt slabota, Ralphe.
Marku, už jsi byl někdy barmanem?
Je mi deset.
To je akorát. Pojď sem. Trochu se pobav. No tak.
Je tady něco? Ne. Nic.
Koho to tady máme?
Pojď se mnou.
Co chceš? Chystám se nakrmit humra.
Našla jsem tvé štěně.
Muselo se nějak dostat ven.
Co tím chceš naznačit?
Pokud chceš své rozkošné malé štěně zpět, chci odměnu.
Jakou odměnu?
Tady.
Super.
Jo.
Jo. Prostě běž dolů.
Hej, díky, chlapče. Jde ti to.
Marku, zvedni to. Pokračuj.
Haló?
Vydržte. Zjistím to. Je tady Junior?
Junior Kissel?
Ne, je mi líto.
Nikdo jménem Junior tu není.
Veselé Vánoce i vám. Na shledanou.
Dobrá práce. Vedl sis skvěle.
Je skvělý.
Má talent.
Výborně, chlapče.
Tady máš.
Flicku, pivo a pytlík škvarků. Dej mi to na účet.
Ne, škvarky došly.
V jakém baru dojdou škvarky?
Minulý týden jim došla pražená kukuřice.
Bar, co podporuje chlapa,
který má velký účet, a ani si toho neváží.
Nelíbí se mi tvůj tón.
I když by byl poslední, kdo by to přiznal,
někde hluboko uvnitř měl Flick na Schwartze pifku
už od toho dne na hřišti před lety.
A jaký tón by se vám líbil, Vaše Výsosti?
Víš, možná se budeš cítit líp
opodál v baru The Knight Cap.
V baru The Knight Cap?
The Knight Cap. Danteho nejnižší kruh barů.
The Knight Cap?
Myslíš?
Možná jo.
- Vážně? - Jo.
Jo? To odvoláš.
- Proč? - Přísahám na svou matku.
- Odvolej to! - Ano?
No, co takhle... odvolám to, když sjedeš rampu.
Rampa? Nikdo s polovičním mozkem by nesouhlasil, že sjede rampu.
Cože, zbláznil ses?
Jsem přece dospělý. Nebudu sjíždět rampu.
Ale Flick už byl o dva tahy napřed.
A... smáznu tvůj účet.
Chudák Schwartz byl přelstěn.
Než aby ztratil tvář před svými kumpány,
zpečetil svůj osud.
- Beru to. - Dobře.
- Dobře. Všichni ven. - Tati, jdeme!
JSEM NA RAMPĚ BUDU ZPÁTKY ZA 20 MINUT
VAROVÁNÍ VOJENSKÝ OBJEKT
Rampa, opuštěný experiment Army Corps of Engineers.
V zimě se mění v mrazivou skluzavku hrůzy.
Rampu byste mohli rovnou sjíždět ve své rakvi.
- Kruci... - Jo? Co to bylo?
Ne. Nic.
Na. To je tvůj pohřeb.
On pojede na tomhle?
Na co sakra čumíte? Hloupý děti.
Úplně se pomátl.
Pokračuj. Postupuj nahoru, Schwartzi.
Makej! Už je zima.
Co to děláš, chlape?
Na poslední chvíli cukne. Neboj se.
To je šílené.
Smaže mi účet.
Hej, pojedeš dolů,
nebo tu budeme stát, dokud neumrzneme?
Pokud je pomsta pokrm nejlépe podávaný studený, je tohle mražená večeře.
Přece se kvůli tomu nezabiju. Je to šílené!
Hej, Schwartzi! Třikrát tě vyzývám!
Kdyby teď Schwartz ustoupil,
nikdy by se už nemohl ukázat u Flicka,
nebo možná ani v Hohmanu.
Mám ho.
Měli bychom si stoupnout stranou.
Hej, Ralphie. Bude v pořádku, že jo?
Asi bychom měli jít stranou.
- On to udělá. - Dobře, pojďme.
Geronimo!
Schwartzi.
Schwartzi, prober se.
Je naživu?
Asi jo. Nevím. Schwartzi, vzbuď se.
Schwartzi.
To je smrad!
Myslel jsem, že jsme o tebe přišli, brácho.
Dal jsem to? Smazal jsem svůj účet?
Jo, no tak, Flicku!
Jo, tvůj účet je čistý.
Pojď domů.
Dobře. Počkej, ale nejdřív si zajdeme na drink.
Dej mi to na účet.
Poháněni chvástavostí, exhibicionismem a osvobozením
vzali baroví povaleči záležitosti do vlastních rukou.
- To jsou moje sáně! - No tak.
Každý rozumný člověk dobře ví, že nikdo nad 40 let by neměl jít sáňkovat.
Ale tohle nebyli rozumní lidé.
Nešlo od nich odtrhnout pohled.
Udělejte místo!
Od korejské války jsem neviděl tolik obětí chladného počasí.
Tati! Koukej!
Marku! Ne!
Pozor!
Musíš řídit!
Zpomal, chlapče.
Panebože! Zabil jsem Marka!
Ahoj... už je pozdě.
S Markem vše v pořádku?
Víceméně.
To je dobře. Postarala jsem se o dárky.
Děkuju.
Není zač.
Dobrou noc.
Dobrou.
Mimochodem, Mark si zlomil ruku.
Moje matka byla nejkreativnější
a nejnemilosrdnější hráčka Scrabble na celém Středozápadě.
Všichni věděli, že by se s ní neměli pouštět do hry.
Na druhou stranu...
Nemyslím si, že bajillion je slovo.
Je. Právě jsi ho použila ve větě.
Takže to je skóre za 2x slovo, 2 x slovo
a bonus sedmi kamenů, což je 50 bodů.
Dej mi chvilku.
Sto dvacet dva bodů.
Děti, víte, když byl váš otec ve vašem věku,
měl podobný problém, ale vyřešil ho.
Aféra Scut Farkus.
- Vážně? - Co se stalo?
No, vymlátil z toho kluka duši. To se stalo.
Táta někoho zmlátil?
Počkat, ten příběh je pravdivý?
Je tak těžké tomu uvěřit?
Ralphe...
A pak tě ještě někdy obtěžoval?
Ne.
Hej. Musíte to nějak vymyslet. Nemůžete být jejich terč.
Armoire.
To není slovo.
Ale ano, je to nóbl slovo pro skříň.
Jedna je nahoře.
Určitě ne.
V Indianě říkáme šatník.
No tak, vezmi si kabát.
Na co?
Mám nápad.
Paže. Za pět.
Zatraceně! Pět celých bodů pro Sandy. Skvěle.
Je odporný.
Nejhorší.
Okno se zavíralo a potřeboval jsem nějaké dobré zprávy.
Všechny mé naděje závisely na jednom posledním vydavateli.
Tady Reuben.
Ahoj, Reubene. To je zase Ralph.
- Ralphe... - Pořád v kanceláři i na Štědrý den?
- To je oddanost! - Jo.
Volám jen, abych se naposled před Vánocemi připomněl.
Ne, Ralphe. Nic se...
Rozumím.
To bylo všechno. Šanci jsem dostal. A teď jsem měl i svou odpověď.
Ralphie, jsi v pořádku?
Ano.
Ne.
Ten nekrolog je ta nejtěžší věc, jakou jsem kdy musel napsat.
A právě jsem zjistil proč. Nejsem spisovatel.
Zeptej se vydavatelů v Chicagu.
Nikoho to nezajímá, mami. Nikdo nechce mou knihu. Je konec.
Ralphie.
A nekrolog?
Jak shrnout život člověka do jednoho odstavce?
Nedokážu to.
Ralphie.
Ralphie, podívej se na mě.
Zapomeň na vydavatele a na odstavce.
Zapomeň na to, že se snažíš napsat dokonalý text.
Život není dokonalý.
Tvůj otec rozhodně nebyl dokonalý.
Jen piš o muži, kterého miluješ.
Nebo ne. Je to na tobě.
Vypadá jako růžová noční můra.
Tohle je lampa!
Měl jsem jednu, když mi bylo osm.
Překvapivě se přehrada protrhla,
jakmile jsem se osvobodil.
Slova a emoce proudily na stránku.
Prsty se rozběhly, abych udržel krok se záplavou vzpomínek...
na svého tátu.
MŮJ TÁTA NAPSAL RALPH PARKER
Ahoj.
Jsi v pořádku?
Víš, vlastně jsem.
Dobře.
Co se to s vámi dvěma děje?
- Nic! - Nic!
"Nic". Za každým "nic" je vždy "něco".
- Jedou sem. - Hele! Další sněhulák.
Sbohem!
Pane...
Bože, co se stalo, chlapi?
Jo, chlapi. Do něčeho jste narazili?
Jako třeba do pařezu?
To je moje! Děkuji mnohokrát.
Táta nás zabije.
Podívej! On se počural.
Ne!
Ano.
Smích, nejostřejší zbran v arzenálu člověka,
který je schopen rozkrájet obry na velikost myší.
- Vážně ses počural? - Drž hubu.
Marku. Dobrá práce.
Mám sněžný skútr.
Počkejte chvilku, lidi.
Radar Severoamerického velitelství protivzdušné obrany právě zachytil
neznámý létající objekt na noční obloze.
Míří na jih směrem ke kontinentálním Spojeným státům
velmi vysokou rychlostí. Opakuji...
To je to, co si myslím?
...radar NORAD zachytil signál
pocházející ze severního pólu.
To je Santa Claus!
Víš co? Myslím, že je.
Konečně nás od Vánoc dělila jen jedna tichá noc.
Byl jsem volný.
Do rána bude moje práce...
Hvězda. Rozbila se.
Nejen rozbila, je rozdrcená na prach!
Můžeme ji opravit?
Zlato, já...
Říkal jsi, že bez hvězdy nebudou Vánoce.
Ne. To nic. Pořád můžeme mít skvělé Vánoce.
Ne! Říkal jsi, že Santa bez hvězdy nepřijde.
Zlato.
- To jsem řekl? - Ano!
No, nevěděl jsem, že se to stane.
Věděl jsem to. Žádné Vánoce.
Dobře. Víte co? Půjdu ven.
A seženu hvězdu. Ještě lepší!
Ralphie, je Štědrý den.
Radši si pospíším.
No... Všechno je zavřené!
Slyšel jsi ji. Kam jdeš?
Dám to do pořádku.
Ralphe! Prostě to vzdej.
Ne! Nevzdám to.
Jdu nám sehnat hvězdu!
A budeme mít skvělé Vánoce!
Ne. Vypadni odsud. Teď ne.
Teď ne, sakra. Vypadni odsud.
Vypadni odsud.
ZAVŘENO
S městem se do tmy ponořily i moje naděje dokončit misi.
FLICK'S TAVERN HUDBA - PIVO - ALKOHOL
Pojem "vloupání"
vždy měl takový nepřiměřeně zlověstný tón.
"Půjčení od přítele" na druhou stranu
znělo přímo sousedsky.
ZAVŘENO Z DŮVODU VÁNOC BĚŽTE PÍT DOMŮ
Kdyby tu byl Flick, pustil by mě dovnitř.
Ale protože tu není...
Sakra...
No tak!
Vítězství!
PROMIŇ! OKNO ZAPLATÍM. RALPH
S hvězdou v ruce se triumfálně vrátím k zbožňující rodině.
Vánoce budou zachráněny.
Ty! Zůstaň stát.
Dej ruce nahoru. Řekl jsem, dej je nahoru.
Dobrý. Znám majitele, Flicka.
Šel jsem si půjčit vánoční hvězdu. Nechal jsem vzkaz.
Nechal jsi vzkaz. No, to je novinka.
Počkej...
Neznáme se?
Scut Farkus.
Stál tam, se stejnýma žlutýma očima.
Dobrý Bože, stále měl žluté oči!
Neřekl jsem si se Scutem víc než dvě slova
od té doby, co jsem ho zázračně před desítkami let sejmul.
Řekni: "strýček!"
Možná mě nepozná.
Ralph Parker.
Sakra!
Vloupání. Nikdy by mě nenapadlo, že skončíš takhle.
Vysvětlím to.
Vlez si do auta.
První pravidlo: když vás zajme nepřítel, neprojevujte strach.
Spřátelte se se svým únoscem a vytvořte si vztah.
Jak je to dlouho? 20, 30 let?
Třicet tři. Pokud to chceš přesně.
A bylo hotovo. Scut mě zamkne a zahodí klíč.
Co se stane s mou rodinou?
O DESET LET POZDĚJI...
Kdo je tam?
Máš návštěvu.
Mrtvý muž přichází.
Sandy! Vypadáš skvěle.
Cítím se skvěle, Ralphe. Líp než kdy jindy.
- Marku? - Ahoj, tati.
Proč takhle mluvíš?
Podívejme. Najednou se stará.
Nikdy ses nevrátil domů, tati. Tak se to trochu pokazilo.
Julie, jsi to ty?
Přinesla jsem ti dárek.
Co se ti stalo s okem?
No, jeden slib jsi dodržel, Ralphe.
Byly to Vánoce, na které nikdy nezapomeneme.
Nikdy nezapomeneme.
Panebože!
POLICIE
To byla policejní stanice. Myslím, že jsme ji zrovna minuli.
Tím se netrap.
Netrap se? Trápilo mě to velice.
Zapomeň na vězení. Scut tě chce zabít.
Vypadáš trochu nervózně, Parkere.
Já? Ne... Jsem v pohodě.
Vloupat se na Štědrý večer do baru?
Nechtěl jsem to udělat. Musel jsem.
Potřeboval jsem tu hvězdu na stromek, pro svou rodinu na Vánoce.
Nic z toho nedává smysl.
Když jsme byli děti, život byl snadný.
Všechno to byla jen zábava a hry. Mám pravdu?
Spousta smíchu.
Jo, taky mám pár ďábelských ratolestí,
vozí se celý den na tom stupidním sněžném skútru.
Mezi námi si myslím, že jsou horší, než jsem kdy byl já.
Ne. O čem to mluvíš? Chci říct, ty... Byl jsi skvělý.
Co to říkám? Z mého mozku byla kaše.
Moje poslední slova byla lži! Samé lži!
Farkusi, ozvěte se, Farkusi. Jaká je vaše pozice? Slyšíte mě...
Ale ne, jak to udělá?
Rozseká mě na kousky? Pohřbí zaživa?
Středověkým drtičem brady? Upálí mě? Převálcuje!
Bazén s piraňami?
Jsme tady, Parkere.
Ale ne. A je to tady. Polib mou sladkou pr...
Tady bydlíš, že jo?
Jo, tohle... Tohle je domov.
Vloupat se k Flickovi? Musels tu hvězdu fakt potřebovat.
To ano.
Podívej, oceňuju, že jsi mě tenkrát zmlátil,
ale oba víme, že když jsme byli děti, byl jsem tak trochu idiot.
- Trochu? - Jen jsem se snažil být tvrďák.
Víš? Jako můj táta.
Ale ten den, co jsi mi nakopal zadek... Zamyslel jsem se nad sebou...
Nejsem si jistý, kam tím míří.
Víš, a já... jsem hodil všechny ty blbosti za hlavu.
A podívej na mě teď.
Jsem ten hodný.
Takže myslím, že ti to dlužím, Parkere.
Hej.
Veselé Vánoce, Ralphe.
Veselé Vánoce, Scute.
Víš, kdyby se jim ozval kdokoli jiný než já,
hniješ v cele celý víkend. Co ty na to?
Ralphie, našel jsi hvězdu.
Jo.
Chybí mi, mami.
Taky mi chybí.
Ale vím, že je tady.
Vyřeším tu pojistku.
Ne. Jdi do postele.
Od teď se musím naučit dělat tyhle věci sama. Budu v pořádku.
- Dobře. - Dobře. Tak jdi.
- Jdu nahoru. - Dobře.
- Buď opatrná, mami. - Dobrou noc.
Dobrou noc.
- Probuďte se! - Probuďte se!
Pod stromkem jsou dárky. Musíme se jít podívat. No tak!
- Dobře. Jsme vzhůru. - Dobře...
- Pospěš si! - Dolů!
Podívej, Julie!
Tati! Ty jsi to dokázal! Máš tu hvězdu a Santa přišel!
- Podívej se na to. Úžasné. - To je logo piva?
Neptej se.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce!
- Veselé Vánoce. - Snědl sušenky!
- Dobré ráno! - A punčochy jsou plné.
- Pořídila jsi dárky navíc? - Ne. A ty?
Ne.
"Pro Ralpha. S láskou, táta."
"Pro Julii. S láskou, děda."
Mami, tohle všechno je od táty.
Jo. Našla jsem je včera v noci, když jsem byla dole ve sklepě
a opravovala tu pojistku.
Musel je pořídit předem.
Jo. Udělal to dobře.
Jo.
- No tak. Pojďme rozbalit dárky. - Jo.
Jeden po druhém jsme rozbalili dárky od mého táty
a žasli nad jejich promyšlenou dokonalostí.
Dětská trouba. Můžu dnes upéct vánoční cukroví.
- Jo. - Dokonce má bambuli.
Opravdu pěkný.
- Je měkký. - Jo.
Plnicí pero.
Je to krásné.
Podívej se na to.
Flexibilní Flyer F23 Yankee Clipper!
Jak to věděl?
On to věděl. Vždycky to věděl.
A když se zdálo, že jediné, co chybělo, byl táta,
byl tady, stejně jako vždycky ráno po Štědrém dni.
POSILOVAČ ŘÍZENÍ
- Ty jsi... - Podívej.
Chlapče.
Bezstarostně jsme rozbalili zbývající dárky.
Teď tě táta už nemůže praštit do očí.
Byla to nehoda.
Některé byly od mámy. Santovy punčochy.
A zbytek od Sandy díky geniálnímu využití posledních peněz.
- Je to kalendář večírků. Diskotéka... - Diskotéka.
Podívej se na to.
Nikoho nezajímalo, kolik stojí, protože...
A nemůžu uvěřit, že to přiznávám, byla to myšlenka, která se počítá.
- Zlomí si i druhou ruku. - Jo. To možná jo.
A tati, něco pro tebe mám.
- Dárky jsou skvělé. Díky! - Rádo se stalo.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce.
Co? Panečku.
Chladič. Kde jsi...
Vydírala jsem Delberta. Bylo to snadné.
To je moje holka.
Děkuju, zlatíčko. Je skvělý!
Delbert Bumpus. Dárek, který stále dává.
Nemůžu se dočkat.
Já taky ne.
Ne, dokud nebudou dojedené všechny casserolly.
No tak, jdeme. Dva talíře, dvě vidličky. Jdem na to.
- To myslíš vážně? - Myslím. Běžte.
Šup. Aspoň si trochu obalíte kosti.
- Nekonečný. - Jděte. Já vím.
Víš, přemýšlela jsem...
Chci říct, rok opravdu není moc času.
A vybudovat kariéru spis...
Ne, zlato. Dohoda je dohoda.
A byl to opravdový dar.
Ale od ledna se vracím do práce. A to je v pořádku.
Dobře.
Nevadil mi nedostatek úspěchu.
Bylo to to bodnutí, které podlomilo mou víru,
že ještě mám něco smysluplného říct.
Ralphie!
Skvělá práce!
Dobře.
Ralphie! Ženě i mně se moc líbil tvůj příběh.
V novinách. Je skvělý!
HOHMAN TIMES MŮJ TÁTA - RALPHIE PARKER
To je moje povídka. Jak se k ní dostali?
Na mě se nedívej.
To já.
O čem to mluvíš?
No, včera večer, když jsi vyrazil ven, volaly noviny.
Chtěli nekrolog pro nedělní noviny.
Takže jsem si půjčila auto tvé mámy a hodila jim ho tam.
Není to nekrolog.
Ne, já vím. Redaktor řekl to samé.
Ralphe, četla jsem to. To je to nejlepší, co jsi kdy napsal.
A nechtěla jsem jim dát
ty mizerné tři věty, které sis načmáral do bloku.
Já to vezmu.
Haló. Ano, je tady.
To je pro tebe.
Kdo je to?
To je redaktor z novin.
Haló?
Ano. Ano, mám.
Dobře. Jistě.
Děkuji.
No, co říkal?
Chce vědět, jestli mám víc povídek.
Ralphe, dokázal jsi to.
Dokázal jsem to.
Ano!
Konečně jsem to dokázal.
Byl jsem opravdový publikující spisovatel! A chtěli víc!
Jdu tam!
Taky říkal, že to vydají na více místech.
- Co? - Co to znamená?
Že to jde do všech novin.
- Dokonce i v Chicagu? - Jo.
No tak. Pojďme si to přečíst.
- Ralphe... - Počkej na mě!
- Děkuji, zlato. - Samozřejmě.
- Ralphie... máš návštěvu. - Běž.
- Dobře. - Jdi!
Kdo to je, mami?
Támhle je. Hohmanský Ray Bradbury.
- Dobrá práce, kámo. - Hej...
- Fakt dobrý. - Jo. Díky.
Mámě se to líbilo. Četl jsem jí to dvakrát.
Díky za příběh, Ralphe.
- Ahoj. - Skvělá výmluva, jak vypadnout z domu.
- To, jo. - Dáte si casserolle?
Super nápad!
Musíte mít hlad.
- Casserolle. - Nevadí?
- Jezme. - No tak.
Veselé Vánoce všem!
Jak se to rozkřiklo,
jako by se objevila polovina sousedů.
Moje matka je přivítala s otevřenou náručí, pokud nebyli koledníci.
- Ty ochutnáváš? - Ralphe...
- Ale ne. - Strážníku Farkusi...
Co je to za povyk?
Randy!
- Randy! - Mami!
- Veselé Vánoce, velký bratře. - Jseš tu.
Jo. Krekr?
Strýčku Randy!
Nazdar, skrčci! Jak se máte?
Rád vás vidím.
Běžte se podívat tamhle do toho kufru.
- Vzal jsem dárky. - Ano.
- Sandy! Ahoj... - Randy! Nazdar. Veselé Vánoce.
To je ta vycpaná kočka, co jsem chtěla!
Bezva! Šavle. Super.
- Ne. - Dávej pozor na sestru.
Co je to za vůni?
- Casserolle. Pojďme jíst. - Co, o Vánocích?
Jdi. No tak. Potřebujeme nějaké nádobí.
Židle navíc. No tak, všichni. Pojďte.
Všichni se shromáždili, vyhrnuli si rukávy
a povolili si přezku na opasku.
Ty casserolly neměly šanci.
Ne s bezednou jámou známou jako starý dobrý Larry Novak.
Jo!
Krocan! Krocan je hotový!
Udělejte místo pro krocana! Tady to máme. Dobře.
Když jsem sčítal poslední výsledkovou listinu,
sotva to byly svátky, jaké jsem si představoval.
Moje žena má berle, syn zlomenou ruku,
dcera málem oslepla, ukradli nám dárky a moje kniha propadla.
Ale nějak, mimo všechnu pravděpodobnost,
přes všechny ty strasti a bolavá srdce
byl dům zas plný života, smíchu a lásky.
Táta by byl pyšný.
Sakryš, Ralphe! Povedlo se ti to.
Mami, co myslíš?
Ještě jsem to nečetla.
- Co? - Cože?
Ne. Chtěla jsem to slyšet od svého syna, spisovatele.
Jo. Přečti to.
Jo.
Pojď sem.
"Můj táta.
Můj táta Vánoce neslavil, dopřával si je.
Přivedl je k životu pro svou rodinu.
Zejména jedny Vánoce vynikly jako zlatý standard.
A všechno to začalo ve starém dobrém domě na Cleveland Street.
Vánoce se blížily, sladké, nádherné, krásné Vánoce,
kolem kterých se točí celý dětský rok.
Hohman byl připraven
na svou každoroční oslavu míru na Zemi a dobré vůle.
Ale co bylo důležitější pro jednoho chlapce,
to byla snaha získat ten nejlepší dárek,
ve který devítiletý kluk mohl doufat. Svatý grál...
Svatý grál vánočních dárků.
Vzduchovou pušku Red Ryder, 200-shot.
NOVÝ VÁNOČNÍ PŘÍBĚH
Překlad titulků: Martina Kolářová