Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Når man er barn, er det eneste, man ønsker sig, den perfekte julegave.
Når man er forælder, er det eneste, man ønsker sig, at julen bliver perfekt.
Men til tider, hvis vi er heldige,
skinner julestjernerne på os i et sjældent sandhedens øjeblik.
Hvordan vi reagerer i disse øjeblikke, kan for altid forsegle vores skæbne.
EN JULET JULEHISTORIE
Der er det. Vores ydmyge hjem i den sydslige del af byen.
Præcis, som jeg husker det,
i al sin gule, orange og avocado-grønne pragt.
Livet går stærkt.
Den ene dag leger du spark til dåsen med børn ved navn Flick og Schwartz.
Og før du ved af det,
betaler du skat og hiver grå hår ud.
Men det er lige meget. Jeg havde højere formål i tankerne.
Og jeg skulle opnå dem med Sandy ved min side.
Selvom tiderne var sparede, havde vi alt, vi behøvede.
Det var da det, vi fortalte vores børn, Mark og Julie.
Hvad hvis der er ild i pejsen?
Julemanden er ildfast.
Hvad hvis pejsen er for lille?
Så tager han vinduet.
-Godmorgen. -Godmorgen, mor.
-Godmorgen. -Hvis vinduet binder?
Han har smøremiddel.
Hvis vinduet er for lille?
Han suger maven ind.
Spis jeres morgenmad.
-Okay. -Ja, mor.
Mens børnene talte dagene op til jul ...
JULEPYNT
... kørte jeg mod uret.
Vi havde lagt penge til side, lige nok til et år,
så jeg kunne skrive den næste store amerikanske roman.
Alle får deres chance,
og når din kommer, må du hellere gribe den.
Intet kunne stoppe mig nu.
Far! Ikke mere mælk.
Hvad?
Min fejl.
Jeg glemte at købe det.
Men ... Har I nogensinde prøvet det lækre ved morgenmad med ...
Appelsinjuice?
Nej? Så skal I glæde jer.
En lækker skål med Coco Pops med lidt lækker appelsinjuice.
Og så ...
Det er klamt.
Det er det bedste.
Værsgo, søde.
Skal du ikke prøve?
-Mor, dig først. -Nej.
Far! Kan vi tage julesokkerne frem?
Lad os vente på bedstefar. Han elsker den slags.
Ja, I kan gøre det sammen.
Englen! Hun er så smuk.
Det er næsten jul, og vi har ikke et træ til englen.
Vi skaffer et træ,
så snart bedstefar og bedstemor er her. To dage mere.
Jeg føler, jeg har ventet i en evighed.
Hver år kører mine forældre den lange tur fra Chicago,
så vi alle kan fejre storbyjul.
Men indtil da kunne jeg fokusere på min drøm.
-Hvordan ser jeg ud? -Som en forfatter.
Hey børn.
Held og lykke.
Godmorgen.
Aftalen var, at jeg skulle udgive noget, inden året var omme,
eller også skulle jeg droppe min drøm og tage tilbage til rotteræset.
Så jeg havde sendt mit manuskript til 16 heldige forlag,
og 14 af dem havde begejstret sagt ... nej.
Da året næsten var omme ...
DALFIE FORLAG
... havde jeg desperat brug for en sejr.
Hr. Parker. Vi håndterer typisk denne slags møder
med en korrespondance,
men du insisterer på at mødes ...
Jeg har noget med.
At smøre tykt på kan da ikke skade.
Marshall Field's. Den gode.
Er det bestikkelse?
Det ved jeg ikke. Er det det?
Dit manuskript. Jupiters glemsel.
Neptun. Neptuns glemsel.
Til trods for en interessant titel, og at den er grundigt skrevet,
tager vi ikke imod manuskripter, der er over 2.000 sider lange.
Jeg kan forkorte det.
Hvis du halverer det, er der stadig for mange ord.
Det føles ikke, som om der er en slutning,
men den kommer i fortsættelsen,
som jeg skriver lige nu.
Åh Gud, ikke mere.
Det er ikke et emne, vi er interesserede i ... overhovedet.
Det har været mit liv i et år.
God dag, hr. Parker. Og god jul.
God? Ikke tale om.
Denne papirnusser satte ikke pris på min vision.
En dag vil han se det. Det vil de alle.
1974 PULITZERPRISEN
Vi er tilbage til hovedbegivenheden!
Og vinderen af Pulitzerprisen for litteratur
i science fiction ...
... med over 2.000 sider er ...
Hr. Ralph Wesley Parker for Neptuns glemsel!
VINDER
Det var uventet!
Vi er vidne til historie!
Det er Ralphs første nominering og sejr ...
Det er min mand.
... med 100% af stemmerne.
TABERE
Selv de andre stemte på ham.
Alle, der tvivlede på ham, må ærgre sig gevaldigt i aften.
-Tilgiv mig, hr. Parker. -Der er en af dem.
Jeg tog fejl. Meget fejl!
Kom nu, hr. Parker.
Sikke en idiot!
I dag kroner vi den nye generationens stemme.
Tag den, Hemingway.
Parker! Parker! Parker!
Hr. Parker.
Jeg sagde: "God dag."
Ja. God dag.
DALFIE FORLAG
Der er stadig et forlag tilbage.
Ja.
Jeg har hørt, at Mark Twain blev afvist
34 gange, før han fik noget udgivet.
Det er voldsomt.
Ja.
Du er i godt selskab.
LEGETØJSBUTIK
Tak.
Sagde han virkelig, at du kunne halvere den?
Vanvittigt, ikke?
Den er en smule ... ordrig.
Det er en episk saga.
Skat, er du sikker på, at du bør skrive en fortsættelse?
Det første, de spørger om, når den sælger, er, hvad det næste bliver.
Okay. Jamen du er jo eksperten.
Hvad foreslår du?
Altså. Skat, du skriver så godt.
Du har så stærk en stemme.
Så måske kunne du skrive noget, der er mere relaterbart.
Denise fra bogbutikken siger, at krimi er det nye.
Nu har jeg det: En bog om at kvæle Denise fra bogbutikken.
Må jeg få et stykke mere?
Her. Tag mit.
Hvad ønsker I jer til jul?
En legetøjsovn, et brætspil og en tøjdyrskat.
Okay. Hvad med dig?
En Flexible Flyer F-23 Yankee Clipper.
Hvad er det?
En kælk.
Okay, undskyld.
Hvad med dig, far?
Hvad jeg vil have? En tidsmaskine til at starte året forfra.
Men jeg mangler en ny radiator til Plymouth.
Jeg tager den. Det kan være min manager med gode nyheder.
Okay.
Det er hr. Ralph Parker.
Hej mor.
Det er bedstemor.
Hvad er der galt?
Hvad?
-Jeg ved det ikke. -Vent.
Okay.
Hvor er du nu?
Intet kan forberede os
på et af livets mest smertefulde og uundgåelige øjeblikke.
En forælders bortgang.
Okay, mor.
Da sorgen over at miste min far tog fart,
kom to uundgåelige sandheder til os den aften.
Bedstemor havde brug for os i Hohman,
og denne jul ville slet ikke blive, som vi havde forventet.
Vi nærmer os.
Ja, man kan smage det.
Så slemt er det ikke.
Du sagde, at fuglene flyver baglæns for ikke at blive kvalt.
Og at slambassinet slugte hele børn.
Kommer julemanden til Hohman?
Selvfølgelig. Hvorfor ikke?
Fordi far sagde, at vinteren i Hohman er så trist, at den knuser folks sjæl.
Børn ignorerer alt det vigtige, man siger,
og husker med forfærdelig nøjagtighed hvert eneste belastende ord,
man har sagt de sidste fem år.
Skat, det er omvendt. Julemanden elsker Hohman.
Hvis du spiller dine kort rigtigt, kan du møde ham i stormagasinet.
Er det den rigtige julemand?
Det er ham. Stol på mig.
Jeg vil se det med egne øjne.
VELKOMMEN TIL INDIANA KØR FORSIGTIGT - TAK!
Æg.
Undskyld. Det er koldt.
Der er intet mere ædelt for det almindelige æg
end den geniale motorreparation kendt som Midtvestens Soufflé.
En servering forsegler midlertidigt enhver træt radiator,
så man sikkert kan køre til næste stop.
Vores bil spiste flere æg end Skrappe Luke.
Kom nu. Dumme bagagerum! Dumme ...
Der var det. Vores gamle hus på Cleveland Street.
Det lignede sig selv fuldstændigt.
I er her. Du godeste.
-Bedstemor! -Bedstemor!
Du godeste. Jeg kunne spise jer.
-Jeg har savnet dig, bedstemor! -Jeg elsker jer.
Sandy.
Det gør mig ondt.
Mor.
Ralphie.
Det gør mig ondt, mor.
Han var den bedste.
Jeg er så glad for, at I alle er her.
Selvfølgelig. Og du skal ikke tænke på noget.
Jeg tager mig af det hele, og ...
Nej, hør på mig, Ralphie.
Alt det kan vente.
Din far elskede julen så meget ...
Hvis han så os hænge med hovedet, ville han blive hysterisk.
Jeg har tænk meget over det.
Det må ikke blive det, som vi tænker på hver jul.
Vi skal gøre det til et godt minde, så ...
Lov mig det. Lov mig det.
Vi gør det til en vidunderlig jul.
En, som vi aldrig glemmer.
Mor.
Af alle store mundfulde, var dette den største.
Der var ingen chance. Umuligt. Giv nu op, idiot!
Det lover jeg.
Okay.
Hvad har jeg gjort?
Min far var grunden til de mest fantastiske jule,
vi alle har haft.
Nu afhang alt af mig?
Tag dig sammen, mand!
Millioner af folk klarer det hvert år, fordi de kender opskriften.
EN JUL I PARKER-FAMILIEN
SNEEN FALDER, EVENTYRET KALDER
Se ponyen!
DEN PERFEKTE JULEMIDDAG
Kalkun!
GAVERNES TID
Glædelig jul!
Jeg var nødt til det.
For mindet om min gamle far og for alle fremtidige jule.
Fragile. Det må være italiensk.
Bumpusser!
Ikke en finger!
Det slog mig pludselig, at min fars stemme
aldrig ville give genklang i disse vægge igen.
Der er gået en sikring.
Det var mit gamle hjem.
Med sit lys, sine farver og sine lugte.
Men det var for evigt ændret.
I det sydvestlige USA siges det, at de kommer med chili con carne.
Nordøstpå er det en gryderet. Her i Hohman
er det den legendariske ovnret, der kommer i nødens stund.
Jeg sværger, alle naboerne har afleveret en ovnret.
Det vil tage et år at spise det hele.
Denne her ligner tun, oliven og bønner.
Jeg tror, det er blåbær.
Lad os se.
Denne er med grønne bønner, syltede gulerødder og ...
Lidt smage af kanel.
Så opfindsomt.
Til trods for de specielle smage og ugenkendelige ingredienser,
turde ingen at spilde mad i min mors hus.
Jeg er så rørt over, at alle har gjort sig det besvær for os.
Får vi kalkun til jul?
Nej, vi skal spise det her først.
Varmt, varmt, varmt.
-Mums! -Gud.
Ketchup og hvad? Hvad tror du, det er?
-Mayonnaise. -Ja.
Bagt mayonnaise.
Det er koldere her end i Chicago.
Den ser godt ud.
Jeg ved nu ikke. Hans arme er ikke samme størrelse.
Det ved han ikke.
Dette bliver formentligt et højdepunkt i Marks og Julies jul.
Nærkontakt med Delbert Bumpus.
Det klogeste medlem af bondeknoldfamillien ved siden af.
Hej.
Hej til dig.
Vi laver en snemand.
Han hedder Gnistsikker.
Det har vi ikke aftalt.
Dårlig idé.
Snemænd lever ikke længe her hos os.
Du godeste! Naboens bøller er blevet reinkarneret.
Hvad, der engang var slag og afpresninger,
er blevet til overraskelsesangreb med mekaniseret terror.
Ja!
De dræbte Gnistsikker!
Hvad?
-Tag det. -Jeg har dit halstørklæde!
-Det er mit! -Nu er det mit!
Kom tilbage! Aflever det tilbage!
Denne by er fuld af overraskelser, hva'?
Hvor sjovt.
Kom. Lad os gå ind.
Det var en ny streg i juleplanerne.
Mark og Julie var nu landet nederst i den lokale fødekæde.
Hej. Jeg har lige snakket med min manager,
og jeg bad ham ringe her omkring alting.
Så tag venligst telefonen dag og nat, okay?
Ja.
Ralphie, hvordan går det med din roman?
Hvis mødre kendte til alle små detaljer i vores liv,
ville de aldrig sove.
Hun må afledes.
Jeg har mange jern i ilden.
Det er virkelig godt at vide.
Fra asken ...
Så kan vi virkelig fokusere på at komme i julestemning.
... og i ilden.
Absolut.
Det bliver godt.
Det er kun fem dage væk.
Ralph klarer det.
-Ja? -Ikke?
Det kan du tro.
Vi gør det hele.
Det ville gøre din far så glad, Ralphie.
Jeg kan ikke vente med at se, hvad du vil gøre.
Så er vi to. Jeg skal løse det her.
Jeg tror, jeg går en tur.
Jeg skal have lidt frisk luft og tømme hovedet lidt.
Jeg kommer tilbage.
Gå væk.
Ikke også Bumpus-hundene.
De pinte min far hele hans liv.
Selv de forventer, at jeg udfylder hans rolle.
Hvordan skulle jeg erstatte den største jule-sprechstallmeister nogensinde,
specielt når det var ham, som alle savnede?
Nogle gange, i livets mest desperate øjeblikke,
giver universet os et tegn.
FLICKS VÆRTSHUS
Måske kan lidt indsigt fra Hohmans ekspertgruppe hjælpe.
Min gamle ven Flick havde arvet baren fra sin far.
Inden det var han bedst kendt som geniet ...
STOL PÅ GUD I ANDRE SKAL BETALE
... der engang slikkede på en frossen flagstang.
-Ja! -Ja!
Du fører med én.
Det er dig, Schwartz. Sidste skud.
Det held, som Schwartz havde, slap op i fjerde klasse.
Nu om dage skrev han alt på regningen Flicks
eller hjemme hos sin mor.
For alle donuts, tabere!
Kunne det passe? Schwartz? I et triumfens time?
Ikke tale om.
Han gjorde det igen.
Tillykke til Slag Heaps!
Drik op, alle sammen. Drik nu op.
Jeg støttede vist det forkerte hold. Igen.
Bordet er noget skrammel.
Jeg har lige vokset det.
Nogle ting ændrer sig aldrig.
Specielt Flick og Schwartz.
Fordi du ved, det klistrer.
Ja, du har ...
-Ralphie! -Ralphie!
Hej!
Godt at se jer.
Tag noget at drikke. Verdensmanden er tilbage.
Ja hr. Store Kanon velsigner os små folk med sin tilstedeværelse.
Jeg kan jo ikke glemme jer to. Tro mig, jeg har forsøgt.
Sandheden var, at jeg for år siden havde lovet mig selv,
at jeg ikke ville vende hjem til Hohman, før jeg var en rigtig succes.
Og nu kunne jeg ikke bære at fortælle dem den pinlige sandhed.
Flick, giv os en omgang. Skriv det på min regning.
-Kom så. -Ja.
Hvad? Jeg betaler. På et tidspunkt.
Her er jeres. Her er min.
Ralph. Til din gamle far. En fantastisk fyr.
Tak.
Det gør mig ondt, Ralphie. Han var den bedste.
-Den gamle mand. -Den gamle mand.
Åh nej. Dødsklokken for værtshusgæster verden over.
Flicks værtshus.
Ingen ved, hvem klokken ringede for.
Ja... Er Larry her?
Er Larry Novak her?
Nej, beklager, fru Novak. Larry er ikke her.
Og glædelig jul til dig.
Har du tænkt over, hvad der blev af gymnasiets quarterback?
Vores blev til gode gamle Larry Novak.
Hvad laver I til jul her?
Det samme som altid.
Det sædvanlige.
Det er ikke godt nok.
Jeg skal bruge mere. Den ligger på mig i år.
Så foreslår jeg, at du begynder at drikke
indtil nytår.
Det er seriøst. Larry?
Hvad vil du have? Jeg kommer her for at undgå min familie.
Okay, jeg har en idé. Tag den her.
Vi finder på noget.
-Okay, nogle ideer. -Ja, kom så.
Men først,
hæld op igen. For at smøre hjernerne, okay?
-God idé. -Julen er ...
Jeg har et terrarium.
Okay.
Et akvarium til slanger og krybdyr.
Det er meget stimulerende.
Fedt. God start. Jeg elsker terrarier.
Min søster kender én, der ejer et Cessna-fly.
-Min fætter Craig har en bison. -Ja.
-Fantastisk. -Den er enorm.
Ingen dårlige ideer. Bliv ved. Jeg har brug for det.
-Det er magien. -Vi hjælper.
-Skål for julen. -Ja, for julen.
Ralph. Klokken er næsten 10. Er du vågen?
Er det her listen?
Som du vækkede mig med kl. 3 i nat?
Ja. Det er min juleplan.
Okay.
Nogle af dem er gode.
Kælke. Den er god.
Du og Mark kunne gøre det som en far-søn-ting.
-Godt. -Men nogle af disse ...
Ønskekast?
Øksekast. Med en økse.
Okay, bedre.
"Få dem til at fange og dræbe en kalkun."
Den kan vi kombinere med øksekast.
Det ville være sjovt for børnene.
"Vær frivillig i et suppekøkken."
Den er streget ud.
Det er for meget.
"Isbjørnedyk." "Terrarium"?
"Chips og salsa." "Vælt Castro." Jeg er med.
Ambitiøst, men vi kan godt.
"Bison." Tre udråbstegn. Skal vi flytte derhen?
Nej, vi får den herhen.
Nå, Bison? Altså et dyr?
Nogle af dem skal modnes ...
Skat, jeg tror, at du overtænker det.
Vi kunne holde det enkelt.
Vi kunne skøjte. Det ville jeg elske.
Det ved jeg.
Måske skal vi bare lave de sædvanlige juleting.
-Virkelig? -Ja.
Vi kunne starte med bare at pynte huset.
Okay. Lidt kedeligt.
Okay, så ...
Nej, vi starter med et bad.
Okay.
Ralphie, vær forsigtig! Der er edderkopper på størrelse med katte deroppe!
Lofter er museer for ligegyldigheder.
Fyldt med skrald, man ikke gider kigge på,
men som man ikke tør smide ud.
Det er noget rod!
Hvordan skal jeg finde juletingene?
I papkasserne!
Hvilke? Der er hundredvis!
Find ud af det. Vi har travlt hernede!
Han ligner en forstyrret påskehare.
Stadig traumatiserende.
Min første skrivemaskine.
De historier, vi kunne fortælle.
Et kæmpe lager af julefortid.
Det bliver nemt. Vent ...
Hvad fanden?
Sandy, jeg prøver at hjælpe.
Den passer ikke der.
Jeg tror ... Okay.
Det ville hjælpe, hvis du ...
Jeg er allerede i gang.
Hvad er det? Av for pokker!
Den skar mig.
Lad være. Din mund er fuld af sygdomme.
-Lad os rense den finger. -Mor, det er okay.
Min mors kur til alle revner i huden,
fra en splint til en halshugning, var en god serviet med Bactine.
Din far hadede det træ.
Også jeg. Hvor kommer det fra?
Jeg købte det for nogle år siden og tænkte, det ville gøre det nemmere,
men din far forviste det til loftet.
Han havde ret. Vi skal have et rigtigt træ.
I dag. Ikke det falske lort.
Du er chefen.
Hvad?
Jeg ved, at du har meget at se til,
men du skal gøre noget for mig.
Ja, mor. Hvad som helst.
Du skal skrive din fars dødsannonce til avisen.
Mig?
Du er jo forfatteren i familien.
Sig det til forlagsindustrien.
Ja. Jeg skal bare lige tænke mig om ...
-De kommer. -Hvem kommer?
Ned. Sandy, ned!
Der er to anerkendte retninger
inden for traditionen med julesange. Den første ...
Julesangere!
... tror på, at det er en gave til verden.
-Den anden retning ... -Sluk lyset!
... som vores familie tilhører,
opfatter julesangere som en plage, der er sat på jorden
for at stjæle din tid og hærge din tålmodighed.
Hvad laver I? De synger bare.
Præcis. De er som tæger.
Når de er ved døren, kan man ikke slippe af med dem.
Gem dig.
I laver sjov, ikke?
Nej.
Den anden dag sænkede jeg paraderne, og de overfaldt mig.
De sang tre hele sange, før jeg slap fri.
De er her.
De er så nuttede. Se deres kostumer.
Opmuntr dem ikke.
Jeg sang som barn.
Hvordan kunne du?
Jeg vidste det ikke.
Vi kan ikke bare lad dem være derude.
Jo, vi kan!
Hey!
Vi er afsløret. Jeg holder dem hen.
Mor, nej!
Red jer selv! Afsted!
-Mor! -Red børnene.
-Det er så vanvittigt! -Kom nu, ud!
-Der er en herovre! -Hejsa!
Far, der er noget galt med øksen.
Kom nu.
Vi burde bruge motorsaven.
Vi skal hente et juletræ nu!
Virkelig?
Kom nu.
De slipper væk!
Undskyld, det var skønt!
Glædelig jul ...
... skiderikker!
Terrence!
URMAGER
-Had synes du? -Det er okay.
Så længe du ...
-Se det der. -Juletræer!
-Ret pænt. -Ja.
-Hej. -Hej.
-Det træ. -Det der.
Hej. Kan jeg hjælpe?
Jeg leder bare efter et træ.
Højt, kort, tyndt, tykt?
Jeg ved det, når jeg ser det.
Sig til, hvis ...
Hvis jeg ser det. Det er et ret ringe udvalg, hva'?
Hvad mener du, far? Der er mange træer.
-Ja. -Nej, Mark.
De er så smukke.
-Kom her. Hør efter. -Hvad?
En af de ting, min far lærte mig,
var at forhandle med disse folk, for ellers røver de én.
Det handler om kløgt. Okay?
De må ikke vide, hvad man tænker.
Man skal ind i deres hoveder.
Vi starter med et lavt bud, okay?
En fornærmelse. Som en advarsel.
Er man villig til at gå væk, kommer de efter en.
Det gør de altid.
Forstået?
-Følg mig. Kom så. -Ja.
-Okay. -Kom så.
Finder I noget?
Jeg tænker, at jeg måske,
med dette tarvelige udvalg,
kan give dig tre, måske fire dollars ...
... for det der.
Ralph, er det ...
Ikke nu kvinde, jeg er ved at karatesparke denne tumpe ...
Solgt.
Mange tak. Jeg henter nettet.
Det kan du tro, du gør. Se nu der.
-Stakkels fyr ... -Chuck! Jeg solgte monstertræet!
Farvel!
Ralph, er du sikker på, det kan være i huset?
Det kan du tro.
Min familie var tryllebundet.
Benovet af den forestilling, jeg rejste foran dem.
Er det ikke godt?
Måske skulle vi have klippet træet, før det kom indenfor.
Det er bare noget, man siger. Det gør ingen. Desuden er det perfekt.
Det ligner, det er kommet i puberteten.
Ikke så mærkeligt, at vi fik det for fire dollars.
Nej, det er et vidunder, at jeg forhandlede en så unik aftale.
Lad os komme i gang. Kom så!
-Okay. -Kom så!
Pyntetid!
En smuk lille engel.
Radio.
Radio. Hvad med denne?
Intet vigtigt?
-Nej. -Nej.
Okay. Tre, to, en ...
Hey!
Ikke så meget rødt.
Det kan jeg lide.
-Skål. -Skål.
Skål.
En af de bedste grunde til at få børn
er at få dem til at gøre ting, som man ikke gider som voksen.
Er det godt?
-Højere. -Kom så.
-Her? -Din hånd. Op.
-Ind. -Her?
-Ind og op. -Ja, ind og op.
Hvorfor pegede I ikke der?
-Pænt. -Ja.
Bliv ved, venner.
Hvorfor hjælper I ikke?
-Vi hygger og kigger på jer. -Ja.
Det føles lidt som børnearbejde.
Ikke hvis vi ikke betaler jer.
Præcis.
-Skål. -Skål.
I hænger for mange i bunden.
Jeg kan ikke nå så højt.
Brug stigen.
Forsigtig, skat.
Mark, hold stigen.
Det gør jeg!
Det er godt, skat. Bare lidt højere.
-Meget pænt. -Hvad nu?
Der er en hel side her mod vinduet.
Bedstemor! Sover du?
Nej. Jeg hviler bare øjnene.
Det var sjovere med alle.
Ja. Bedstefar hjalp os altid med træet.
-Ved du hvad? Du har ret. -Ja.
-Vi kommer. -Okay.
Træets top!
Det er ikke en engel. Vi har altid en engel.
Tænk hurtigt.
Ikke i Hohman.
Skat, hold den.
-Unger, kom over til bedstemor. -Ja.
For at få bid
skal jeg bruge den rigtige kombination af mystik og legende.
Her i Hohman er det stjerner.
Har man ikke en stjerne, kan man lige så godt glemme det.
Så vil julemanden slet ikke komme.
Vent.
Jeg improviserer og skaber nye traditioner.
-Det er godt. -Okay.
Der er ingen tvivl. Her på egnen hedder det:
"Ingen stjerne. Ingen jul."
Kom nu. Bid på.
Sådan.
Okay.
Der er bid!
FARS DØDSANNONCE FØDT: 16. APRIL. DØD: 19. DECEMBER
-Ralph, vi kører om 15! -Okay.
Hvordan går det?
Det kunne ikke gå bedre.
Se her.
De dødsannoncer er så upersonlige.
Så gør den u-upersonlig.
Det er sidste gang, at de fleste
tænker på ham. Der er meget pres.
Ja.
Hvis nogen kan, er det dig.
Jeg skal gøre mig klar.
-Okay, jeg kommer om lidt. -Okay.
Mennesket har en utrolig evne til at undgå sine største forpligtelser,
når enhver nemmere beskæftigelse ... er i nærheden.
Tag den ikke! Jeg venter et vigtigt opkald fra min manager.
Godeftermiddag, det er hr. Ralph Parker.
Godeftermiddag, hr. Parker.
Jeg håber ikke, at vi fanger dig på et upassende tidspunkt.
Nej.
Deres excellence.
Randy.
Hvem ellers? Præsident Nixon?
Til alles overraskelse havde min lillebror, Randy,
klaret sig ganske udmærket.
Han rejser verden rundt og laver forretning som en krøsus.
Jeg ville høre til mor.
Hun sagde, du var på vej.
Hør, Ralph ...
Det er ikke så nemt at komme fra Indien til Indiana.
Men du arbejder på det, ikke?
Ja, jeg er i lufthavnen. Jeg venter bare på mit fly.
Som sædvanligt stak han hovedet i busken.
Hvordan har mor det?
Den usagte regel blandt søskende er,
at under visse ekstraordinære omstændigheder
er et slag under bæltestedet ikke kun rimeligt men også nødvendigt.
Hun er ved at komme til kræfterne.
Hvad betyder det?
Hun spiste endelig noget. Gudskelov.
En halv kiks.
En kiks? Er det alt? En kiks?
Ja, hun er stadig i sengen.
Hej, mor.
Men hun talte i dag.
Hvad sagde hun?
Det var ét ord.
Hun sagde: "Randy."
Vi ved, hvor travl du er, og at du prøver at komme.
Ralphie, vent.
-Ikke læg på ... -Hun er vist vågen.
Ralphie, ikke læg på.
-Jeg må gå. Held og lykke, Randy. -Ralphie, ikke læg på ...
Der findes amatører og dilettanter,
men de træder i baggrunden for de mest irriterende af dem alle ...
... entusiasten.
Har hun medbragt sine skøjter?
Altid.
Du ligner en prinsesse.
Min kone var en selverklæret kunstskøjteløbentusiast.
Okay. Lad os gå.
Lad os gå.
-Hyg dig, Ralphie. -Farvel, mor.
Hendes begejstrede evne til at huske alle skøjteløbere,
bevægelser, og pointgivning kunne kun matches af ...
... hendes totale mangel på sportslige evner.
Jeg er altså god, så snart jeg er på isen.
Du har så stærke ankler. Jeg er overrasket over, at de svigtede.
Se. Jeg fandt disse på loftet. Ret sjove.
Tak.
Dem får du, skat.
Jeg kan lave tricks og sådan.
De fleste bøller nyder en lille pause i ferien,
men for dedikerede soldater som disse slutter jagten aldrig.
Jeg kan lave en arabesk.
Var det det, du lavede ude foran?
Som uvidende bytte på Serengeti
var Julie, Mark og Delbert distraheret af Bumpus-skrotpladsen.
Langsommere! Jeg bliver køresyg.
Hvad?
Det næste, der skete, var uundgåeligt.
-Mark, de er tilbage. -Løb om i baghaven.
Der er de.
Ja, løb med jer!
-Kom, Mark, hurtigt! -Vi ses senere.
Han sidder fast.
Unger, vil I spille ...
Stop!
Barbarer! Ikke på min vagt.
-Slip ham. -Sig det, så slipper vi.
-Bare sig det. "Nåde." -Nej!
-Bare sig det. -Sig det.
Okay, nåde!
Hey! Så er det nok!
-Det er hans far. Vi må væk. -Afsted!
Babyer skal bruge deres far som redning. Vi ses igen!
-Mark, er du okay? -Lad mig være.
Mor.
Kom her, skat. Er du okay? Kom så.
Nu har du gjort det. Det er jagtsæson for os.
Idiot.
Var din mund.
Havde han ret? Var der en usagt sandhed bag Delberts døde øjne?
Ved at beskytte dem gjorde jeg måske tingene værre.
Far! De er tilbage!
Du godeste! Ikke Sorte Bart og hans slæng!
Din gamle nemesis. Hvad gør vi?
Vi kæmper.
EN HÅNDFULD SNEBOLDE
Så mødes vi igen ...
Ralphie.
Efter mig.
Skyd!
Flyt dig!
Gør modstand! Hvad laver I?
De er ubrugelige.
Ikke Mark!
Far! Red mig!
Nej!
Åh nej, far!
Vi kommer igen, Ralphie.
Og du vil ikke være der til at redde dem.
Lad os ride!
Ralph!
Hvem skal kæmpe for os nu, mor?
Vi er så godt som føde for prærieulvene.
Alle forældre lærer, at man ikke kan beskytte sine børn for altid.
Med tiden skal de gøre det selv.
Jeg skulle få julen tilbage på sporet.
Og der er intet bedre sted end den største og lyseste adspredelse i hele Hohman.
Se. Det er Higbees-vinduet.
Vi I kigge? Afsted med jer.
-Ret fedt, ikke? -Præcis, som du beskrev det.
På magisk vis klarer det tidens prøvelse.
Vinduet ved Higbees skuffede ikke.
Det fortryllede både unge og gamle.
Langsomt kunne jeg mærke julegløden, der begyndte at tænde igen.
Det var tid til at skrue den helt op.
Hvem vil møde julemanden?
Ja!
Han er indenfor lige nu. Kom så.
Ho ho ho. Glædelig jul!
Det er fantastisk!
Utroligt!
Det var det. Gudskelov. Det var det virkelig.
Stil jer i kø til julemanden.
Så ses vi lige her, når I er færdige.
-Okay, mor. -Farvel, jeg elsker jer.
At se julen gennem dine børns øjne
kan fremkalde for længst glemte minder og følelser.
Lad ham ikke sparke dig i ansigtet!
Det er okay.
Hvad har vi?
Jeg har julebudgettet, og her er listen.
-Okay. -I må hygge jer.
-Jeg går I loungen. -Farvel, mor.
"Flexible Flyer F-23, brætspil, legetøjsovn."
-Det er det hele. -Klar?
-Kom så! -Kom så!
-Værsgo. Det beklager jeg. -Er du okay?
-Undskyld. -Alle er okay.
-Lad os få dig op. -Undskyld.
Tak.
-Der er hun. -Hej mor.
-Hej. -Vi havde et uheld.
Sid ned.
-Sådan. -Tak.
-Okay. -Jeg har den.
-Jeg går. -Er du sikker?
-Jeg klarer den. -Okay, held og lykke.
-Vil du have én? -Ja.
Vil I smage?
-Nej. -Nej.
Okay.
Jeg kan lide denne slags juleindkøb.
Det er meget civiliseret.
-Glædelig jul. -Tak.
Jeg har puslespillet og de små ting.
Godt klaret. Hvor er børnene?
Omkring halvvejs.
-Okay. Afsted med dig! -Okay.
Min mand tager alle juleindkøbene.
Hun havde en skøjteulykke.
Er I sikre?
-Ja. -Ja.
Okay.
OVN
Jeg har aldrig ...
Glædelig jul!
Vi har en vild en. Få hende op ...
Sidste chance.
Vi klarer os.
Okay.
Glædelig jul.
-Hvem er den næste? -Dig.
Kom så. Dig der. Kom så.
Kom nu. Du kan lige vove!
Gud.
Hent gulvmoppen.
Afsted med dig. Kom tilbage i morgen.
Jeg burde ikke drikke så meget på tom mave.
Jeg har en julestok i min taske.
Kom nu, dame ...
ÅBEN
Glædelig jul!
Så du er den rigtige julemand?
Nu igen.
Ja, jeg er.
-Rensdyr. Hvor mange? -Otte.
-Slemme børn. Hvad får de? -Kul.
-Dit borgerlige navn? -Sankt Nikolaus.
Nordpolen. Længdegrad og breddegrad?
Halvfems grader nord, 150 grader vest.
Du er god. Meget god.
Ja, jeg er.
På juletræet. Stjerne eller engel?
Kom nu, Nikolaus. Ikke ødelæg det.
Stjerne!
-Det er min mand! -Du er jo julemanden!
Ja, jeg er!
Jeg ønsker mig ...
Katten kan jeg klare. Det andet må du selv klare.
Aftale.
Okay, kom her. Glædelig jul!
Hey julemand. Hvad var det andet?
Hun bad om en radiator ... Til en '66 Plymouth.
Giv slip.
Klarede du det?
Du troede ikke, han kunne klare det.
Bjældeklang, Batman stank Robin lagde et æg
Batmobilen mistede stilen Og jokeren slap væk
Forbandede radiator!
-Laver du sjov? -Åh nej, igen?
Stakkels Ralphie.
-Æg. -Ja.
Vi er løbet tør.
Det er løgn.
Sæt jer til rette, der går lidt tid.
-Den skal selv køle ned. -Åh nej.
Mor, må vi lege i sneen?
Ja, hvorfor ikke?
Tag handsker på.
"Nej skat, køb en Plymouth."
Nej, det er ikke sådan, man gør.
Det skal presses hårdere sammen.
Lad mig vise det. Det skal presses sammen.
I har da lavet snebolde før.
Hvis den skal flyve langt, skal den presses.
Jo hårdere den er, jo længere ryger den.
Sådan her.
Sådan. Okay? Held og lykke.
Sådan?
Spørgsmålet er, om I har nok ammunition.
Hvad har jeg gjort?
Du er medskyldig. Sneboldkamp!
I skulle ikke have udfordret mig.
Smid den tilbage.
Ram dem, Ralphie!
Kom så.
Var du ikke skadet?
-Jeg kan intet mærke. -Hvem er du med?
Mig og Mark imod dig og Julie.
Aftale.
-Kom, mor. -I dækning.
Hey! Vent på mig.
Vent.
Ind i bilen, mor!
Ja. God idé.
Søg dækning! Løb!
Du kan ikke ramme mig.
-Skal vi vædde? -Jo, han kan.
-Nej, du kan ej. -Ikke det? Se her!
Ram ham, far!
Åh gud. Jeg har dræbt Julie!
SKADESTUE
Far, du kørte forbi tre stopskilte.
Tak, Mark.
-Alle ud. -Ralphie.
Jeg har hende. Hun er okay. Kom, skat.
-Er vi hjemme? -Nej, mor, på hospitalet.
Vil du gå ind, tak?
Mister hun øjeæblet?
Hun mister ikke noget. Gå ind.
Du gav hende den!
-Ja, jeg så det. -Rolig.
-Du er okay, skat. -Hun er okay.
Mark, det er ikke høfligt at stirre.
Prøv at se.
Jeg er en kyklop.
Lad os få dig hjem. Jeg smører lidt Bactine på det.
Undskyld skat.
Det er okay, skat.
Lægen sagde, at det bare er nogle dage.
Ja, det er bedre at være sikre. Der må ikke komme noget i øjet.
Som en snebold?
Lad os få dig hjem i sikkerhed.
Ralph.
Er vi blevet røvet?
Min hjerne kæmpede med sandheden om,
at alle de penge, vi havde lagt til side til julen, var brugt.
Og nu blot tre dage inden jul hvad har vi så fået ud af det?
Intet! Ikke én skide ting!
Det eneste gode var ...
-Gør det ondt? -Nej.
... at børnene intet vidste.
For fanden da.
Det har du ret i.
Med en umulig situation
gjorde jeg, hvad enhver god forælder ville gøre ...
Jeg ignorerede problemet og håbede, at det selv gik væk.
Hej, Reuben. Det er Ralph Parker.
Jeg ville bare fortælle,
at jeg næsten er færdig med mit andet manuskript.
Jeg kan have det klar om nogle dage.
Så hvis det kan hjælpe ...
Vi har intet hørt ...
Intet endnu?
En chance mere.
Ved du, om de har modtaget frugtkurven, som jeg sendte?
Jeg ved det. Jeg kommer til det.
Jeg ved, du skriver en god dødsannonce,
men lige nu skal vi fokusere på julen.
Jeg ved det. Intet ville glæde mig mere.
Men jeg er lidt optaget af monstrene,
der stjal gaver fra vores børn.
Jeg havde alt. Alle gaver.
Du var spektakulær i Higbees.
Ja, jeg var.
Men så kommer vi i en sneboldkamp.
Vi har det sjovt, og Mark siger: "Du kan ikke ramme mig."
Så kom hun ud af ingenting.
Hun teleporterede sig ...
Ralph, skat. Alle ved, at du ikke prøvede at skade vores datter.
Mand.
Min far så det til at se så nemt ud.
Det gør gode forældre. Det betyder ikke, at det var nemt.
Jeg har samlet vores penge,
og det vi har tilbage af julepengene,
og vi kan stadig købe nogle gaver til børnene.
Hvor meget har vi?
Medregnet pengene fra askebægret ...
27 dollar og 17 cent.
Det var værre, end jeg troede.
Tingene havde ramt et nyt lavpunkt,
hvilket tvang os ud i den mest omtålelige forældremanøvre:
At sænke forventningerne.
Hej unger.
Til denne jul tænkte vi, at det kunne være sjovt
at fokusere lidt mere på taknemmelighed.
-Ja. -Okay?
Vent, hvad foregår der?
Det var hurtigt.
Det var det, vi ville snakke om.
For julen handler ikke om, hvor mange fede gaver man får.
Gør den ikke?
De har regnet den ud.
Nej, Mark.
Fordi det her er en del af julen, ikke?
Måske den bedste del.
Vi er alle samlet og nyder lækker hjemmelavet mad.
Godt forsøgt, Sandy.
Siger I, vi ikke får gaver men mere ovnmad?
Nej. Det, din mor prøver at hjælpe mig med at sige,
er, at der vil være gaver, men sandsynligvis ikke dem, I ønskede jer.
Så julemanden kommer ikke?
Spring fra! Stik af!
Selvfølgelig kommer han.
-Julemanden kommer altid. -Ja.
I skal bare huske på en ting.
Vær sød. Ikke sig det.
Det er tanken, der tæller.
Nej, hun sagde det! Børnene lugtede det fra flere kilometers afstand.
Så julen bliver lort?
Det vil sige, jeg ikke får en kælk, ikke?
Mindre attitude og mere taknemmelighed, hr!
De forstod da beskeden.
Kan du ikke gå efter Mark?
Undskyld.
Vil du spille kort?
Brætspil?
Nej tak, bedstemor.
Jeg har noget vigtigt, jeg skal forstå.
Mark, lad os gå en tur.
Kom så.
Øl til far, ingefærøl til drengen.
For julen.
-Skål. -Skål.
Det geniale ved ingefærøllen.
Et par simple ingredienser, der kan få et barn til at føle sig som en voksen.
Nej, Ralphie. Efter den uge, du har haft,
så er det på huset.
Hørte jeg på huset?
Nej. Det gjorde du ikke.
Hej. Hvordan går julen, knægt?
Den er vel okay. Jeg prøver at fokusere på taknemmelighed.
Det er virkelig lavt, Ralph.
Mark. Har du stået i bar før?
Jeg er ti.
Du er gammel nok. Kom her. Hav det lidt sjovt.
Noget her? Nej, intet.
Se lige dig!
Kom med mig.
Hvad vil du? Jeg skal til at fodre hummeren.
Jeg fandt din hvalp.
Hun må være sluppet ud.
Hvad prøver du på?
Vil du have din nuttede hvalp tilbage, så vil jeg have en dusør.
Hvilken slags dusør?
Sådan.
Hold da op.
Jep.
Bare gå derned.
Tak, knægt. Du er god nok.
Mark, tag den. Kom så.
Hallo?
Jeg tjekker lige. Er Junior her?
Junior Kissel? Junior Kissel?
Junior Kissel?
Beklager, frue.
Ingen her hedder Junior.
Glædelig jul til dig også. Farvel.
Godt gået. Du gjorde det godt.
Han er fantastisk.
Naturtalent.
Godt klaret, knægt.
Sådan.
Flick. En øl og en pose flæskesvær. Skriv det på regningen.
Vi har ikke flere flæskesvær.
Hvilken bar løber tør for flæskesvær?
I sidste uge løb de tør for hårde bananer.
En bar, der understøtter en fyr,
der hejser en stor regning, mens han er respektløs over for stedet.
Jeg kan ikke lide din tone.
Selvom han aldrig ville indrømme det,
så bar Flick inderst inde nag til Schwartz
siden den dag på legepladsen for længe siden.
Hvilken tone foretrækker De, Deres Højhed?
Du vil nok føle dig mere tryg
længere nede ad gaden på The Knight Cap.
The Knight Cap?
The Knight Cap. Dantes laveste cirkler for barer.
The Knight Cap?
Tror du?
Ja, måske.
-Jaså? -Ja.
Tag det tilbage!
-Hvorfor? -Jeg sværger på min mor, Flick.
-Tag det tilbage! -Ja?
Jeg tager det tilbage, hvis du tager Rampen.
Rampen? Ingen med en halv hjerne ville gå med til at tage Rampen.
Er du skør?
Jeg er en voksen mand. Jeg tager ikke en rampe.
Men Flick var to træk foran.
Og ... så sletter jeg din regning.
Stakkels Schwartz blev udmanøvreret.
Frem for at tabe ansigt til sine ligestillede plebejere,
beseglede Schwartz sin skæbne.
-Aftale. -Okay.
-Allesammen ud. -Far, kom så.
VED RAMPEN TILBAGE OM 20 MINUTTER
ADVARSEL MILITÆRT ANLÆG
Rampen. Et forladt eksperiment fra Ingeniørregimentet.
Om vinteren forvandledes den til en frossen sluse af terror.
På Rampen kan du lige så godt køre i din egen kiste.
-Milde ... -Hvad?
Ingenting.
Her. Det er din begravelse.
Skal han køre på den?
Hvad glor I på? Dumme børn.
Han er vanvittig.
Fortsæt. Fortsæt op ad bakken, Schwartzy.
Kom så! Det er koldt.
Hvad laver du?
Han trækker sig. Bare rolig.
Det er vanvid. Det er vanvid.
Han sletter min regning.
Kører du ned?
Eller skal vi stå her og fryse nødderne af?
Hvis hævn er en ret, der nydes bedst kold, var dette en frossen middag.
Jeg skal ikke dræbe mig selv. Det er vanvid.
Hey, Schwartz! Jeg tredobbelt-udfordrer dig!
Hvis Schwartz trak sig nu,
kunne han aldrig vise sit ansigt i Flicks værtshus
og måske endda i Hohman. Nogensinde.
Jeg har ham nu.
Vi bør nok flytte os.
Hey Ralphie. Han vil klare den, ikke?
Måske bør vi flytte os.
-Han gør det. -Kom så.
Geronimo!
Schwartz! Schwartz!
-Schwartz! Vågn op! -Schwartz! Vågn op!
Er han i live?
Jeg ved det ikke. Schwartz, vågn op!
Schwartz.
Det stinker.
Jeg troede, vi havde mistet dig, broder.
Gjorde jeg det? Slettede regningen?
Ja, kom så Flick!
Ja, din regning er tilgivet.
Lad os få dig hjem.
Men først skal vi have noget at drikke.
Skriv det på min regning.
Fyldte af dristighed, overtrumfning og drikkelag
tog stamgæsterne sagerne i egen hånd.
-Nej. Det er min. -Kom så.
Enhver fornuftig person vidste, at ingen over 40 bør kælke.
Men disse var ikke fornuftige personer.
Man kunne ikke kigge væk.
Gør plads! Gør plads!
Jeg havde ikke set så mange faldne soldater siden Koreakrigen.
Far! Se her!
Mark! Nej!
Pas på!
Drej!
Farten ned, knægt.
Åh Gud! Jeg har dræbt Mark!
Hej. Det er sent.
Gik det fint med Mark?
Mere eller mindre.
Godt. Jeg klarede gaverne.
Tak.
Det var så lidt.
Godnat.
Forresten ... Mark har brækket armen.
Min mor var en af de mest kreative
og ubarmhjertige Kriblekryds-spillere i hele Midtvesten.
Alle vidste bedre end at udfordre hende.
Sandy derimod ...
Jeg tror ikke, at "bajillion" er et ord.
Jo. Du har lige brugt det i en sætning.
Så det er dobbelt-point der og der,
og en syv-felts-bonus på 50 point.
Så lige et øjeblik.
Det er 122 point.
Unger. Da jeres far var på jeres alder,
havde han et lignende problem, men han klarede det.
Scut Farkus-affæren.
-Virkelig? -Hvad skete der?
Han slog snottet ud af den unge. Det var, hvad der skete.
Tævede far nogen?
Vent, er det sandt?
Er det så svært at tro?
Ralph ...
Drillede han dig nogensinde igen?
Nej.
I skal løse det. I kan ikke bare være deres skydeskive.
Armoire.
Det er ikke et ord.
Jo. Det er bare et fint ord for et skab.
Du har en ovenpå.
Det har jeg bestemt ikke.
I Indiana hedder det en garderobe.
Kom, tag din jakke.
Hvorfor?
Jeg har en idé.
Arm til fem.
Ih du store. Fem hele point til Sandy. Dejligt for dig.
Den er hæslig.
Den værste.
Vinduet var ved at lukke, og jeg havde brug for gode nyheder.
Alt mit håb afhang af et sidste forlag.
Det er Reuben.
Hej Reuben. Det er Ralph igen.
-Ralph ... -Stadig på kontoret juleaften?
-Det er dedikeret. -Ja.
Jeg ringede bare for at tjekke en sidste gang inden jul.
Nej, Ralph. Der er intet ...
Jeg forstår.
Det var det. Jeg havde min chance. Og nu havde jeg svaret.
Ralphie, er du okay?
Ja.
Nej. Nej.
Den dødsannonce er det sværeste, jeg nogensinde har skullet skrive.
Jeg har lige fundet ud af hvorfor. Jeg er ikke forfatter.
Spørg selv alle forlag i Chicago.
Alle er ligeglade, mor. Ingen vil have min bog. Det er slut.
Åh, Ralphie.
Og dødsannoncen?
Hvordan opsummerer man en mands liv i én paragraf?
Det kan jeg ikke.
Ralphie.
Ralphie, se på mig.
Glem alt om forlagene og paragrafferne.
Glem alt om at skrive de perfekte ord.
Livet er ikke perfekt.
Din far var bestemt ikke perfekt.
Bare skriv om den mand, du elsker.
Eller lad være. Det er op til dig.
Han ligner et lyserødt mareridt.
Det er en lampe!
Jeg havde en, da jeg var otte år gammel.
Utroligt nok var dæmningen brudt.
Så snart jeg var i gang,
regnede ordene og følelserne ned over siden.
Mine fingre skyndte sig for at holde trit med alle minderne
om min gamle far.
MIN GAMLE FAR AF RALPH PARKER
Hej.
Er du okay?
Det er jeg faktisk.
Godt.
Hvad laver I to?
Intet!
Bag enhver "intet" ligger der altid "noget".
-De kommer. -Se! Endnu en snemand.
Farvel!
Du gode ...
Hvad skete der, gutter?
Ja, gutter. Kørte I ind i noget?
Som en træstub?
Det er mit. Mange tak.
Far slår os ihjel.
Se! Han har tisset i bukserne.
Nej!
Det gjorde han.
Latter. Det skarpeste våben i våbenlageret.
Det kan skære kæmper ned på størrelse med mus.
-Tissede du i bukserne? -Hold kæft.
Mark. Godt gået.
Jeg har en snescooter.
Vent lidt, folkens.
USA's luftforsvar har lige opdaget
et ukendt flyvende objekt på nattehimlen.
Den flyver sydpå mod det kontinentale USA
med en meget høj hastighed.
Er det, hvad jeg tror, det er?
... har lige opfanget et signal,
der kommer fra Nordpolen.
Det er julemanden! Det er julemanden!
Det tror jeg også!
Endelig var vi en stille nat væk fra jul.
Jeg havde klaret den.
I morgen ville mit arbejde være ...
Stjernen. Den er knust.
Ikke bare knust. Pulveriseret!
Kan vi lave den?
Skat ...
Du sagde, det ikke blev jul uden en stjerne.
Skat, det er okay. Vi kan stadig holde en god jul.
Du sagde, at julemanden ikke kommer uden en stjerne.
Skat.
-Har jeg sagt det? -Ja!
Jeg vidste ikke, dette ville ske.
Jeg vidste det. Ingen jul.
Ved I hvad? Jeg går ud.
Jeg skaffer en stjerne. En, der er endnu bedre.
Ralphie, det er juleaften.
Så må jeg skynde mig.
Alt er lukket.
Du hørte hende. Hvor går du hen?
Jeg ordner det.
Ralph! Drop det.
Nej, jeg dropper det ikke.
Jeg skaffer en stjerne!
Og vi får en fantastisk jul!
Væk med jer. Ikke nu.
Ikke nu, for pokker. Væk.
Gå væk.
LUKKET
Byen var blevet mørkere, og det var mit håb også.
FLICKS VÆRTSHUS MUSIK - ØL - SPIRITUS
Ordet "indbrud"
har altid haft en unødvendig dyster tone.
"At låne af en ven" derimod,
det lød ligefrem elskværdigt.
LUKKET TIL JUL DRIK DERHJEMME
Hvis Flick var her, ville han åbne.
Men da han ikke var her ...
Pis.
Kom nu.
Sejr!
UNDSKYLD! JEG BETALER RALPH
Med en stjerne kunne jeg vende sejrrigt hjem til min beundrende familie.
Julen ville være reddet.
Du der! Stop!
Op med hænderne. Op med dem!
Jeg kender ejeren, Flick.
Jeg skulle bare låne julestjernen. Jeg har lagt en seddel.
En seddel? Den var ny.
Vent ...
Kender jeg dig?
Scut Farkus.
Der var han med de samme gule øjne.
Gud, han havde stadig gule øjne!
Jeg har ikke talt til Scut,
siden jeg mirakuløst bankede snottet ud af ham for årtier siden.
Sig: "Onkel!"
Måske genkendte han mig ikke.
Ralph Parker.
Pis!
Indbrud. Jeg havde ikke forestillet mig, at du ville ende sådan.
Jeg kan forklare.
Ind i bilen.
Regel nummer ét: Når fjenden har dig, så udvis ikke frygt.
Vis velvilje og frembring en rapport.
Hvor længe siden er det? 20, 30 år?
Der er gået 33, hvis man tæller.
Det var det. Scut ville låse mig inde og smide nøglen væk.
Hvad ville der blive af min familie?
TI ÅR SENERE ...
Hvem der?
Du har besøgende.
Død mand ...
Sandy! Du ser fantastisk ud.
Jeg har det fantastisk, Ralph. Bedre end nogensinde.
-Mark? -Hej far.
Hvorfor taler du sådan?
Pludselig bekymrer han sig.
Du kom aldrig hjem, far. Så tingene gik en smule galt.
Julie, er det dig?
Jeg har en gave med.
Hvad er der med øjet?
Du holdt da et løfte, Ralph.
Det blev en jul, vi aldrig vil glemme.
Aldrig vil glemme! Aldrig vil glemme!
Av, mand.
POLITI
Der er politistationen. Vi er kørt forbi.
Vær ikke bekymret.
Vær ikke bekymret? Jeg var meget bekymret.
Glem fængslet. Scut ville dræbe mig.
Du ser lidt anspændt ud, Parker.
Mig? Nej, jeg har det fint.
Fint med indbrud juleaften?
Det ville jeg ikke. Jeg var nødt til det.
Jeg skulle bruge den stjerne til træet, til min familie og til julen.
Intet giver mening.
Da vi var børn, var livet enkelt.
Det var bare sjov og leg. Ikke?
Mange grin.
Nu har jeg mine egne djævleunger,
der kører rundt på den dumme snescooter.
Mellem os to, så tror jeg, de er værre, end jeg var.
Hvad snakker du om? Du var ... fantastisk.
Hvad var det, jeg sagde? Mine tanker var grød.
Mine sidste ord var løgne! Kun løgne!
Farkus, hvor er du? Kan du høre mig ...
Hvordan ville han gøre det?
Skære? Begrave levende?
Kæbeknækker? På bålet? Damptromle?
Piratfisk ?
Turen slutter, Parker.
Åh nej. Det var det. Kys min røv farvel ...
Det er dit hjem, ikke?
Jo ... Det er mit hjem.
Indbrud i Flicks losseplads. Du havde virkelig brug for den stjerne.
Det havde jeg.
Jeg sætter pris på, at du lyver,
men vi ved begge, da vi var børn, at jeg lidt var et mareridt.
-Lidt? -Jeg prøvede bare at være sej.
Du ved, som min far.
Men den dag, da du tævede mig, fik mig til at tænke ...
Gad vide, hvor dette fører hen.
Jeg har ... Jeg har lagt alt det bag mig.
Se mig nu.
Jeg er en af de gode.
Det, jeg siger, er vel, at jeg skylder dig, Parker.
Hey.
Glædelig jul, Ralph.
Glædelig jul, Scut.
Hvis alle andre end mig havde taget det opkald,
ville du rådne i en fængselscelle hele weekenden. Hvad siger du så?
Ralphie, du har fundet en stjerne.
Ja.
Jeg savner ham, mor.
Jeg savner ham også.
Men jeg ved, han er her.
Jeg tager sikringen.
Nej. Du går i seng.
Jeg skal lære at gøre disse ting selv fra nu af. Det er okay.
-Okay. -Gå så.
-Jeg går op. -Okay.
-Forsigtig, mor. -Godnat, Ralphie.
Godnat.
-Vågn op! -Vågn op!
Der er gaver under træet. Vi skal kigge. Kom nu!
-Okay, vi er oppe. -Okay ...
-Hurtigt! -Kom ned!
Se, Julie!
Far, du gjorde det! Du skaffede stjernen, og julemanden kom.
Er det et øl-logo?
Spørg ikke.
-Glædelig jul. -Glædelig jul!
-Glædelig jul, mor. -Han spiste småkagerne!
-Godmorgen! -Strømperne er fyldte.
-Har du skaffet ekstra gaver? -Nej. Har du?
Nej.
"Til Ralph. Hilsen far."
"Til Julie. Hilsen bedstefar."
Mor, de er fra far.
Ja. I går, da jeg var nede i kælderen,
fandt jeg dem.
Han må have købt dem inden.
Ja. Han gjorde det godt.
Ja.
-Kom nu. Lad os åbne gaver. -Ja.
Hver især åbnede vi gaver fra min gamle far
forbavsede over deres perfektion.
En legetøjsovn. Jeg kan lave julekager i dag!
-Ja. -Den har sågar en pompon.
Meget pæn.
-Den er blød. -Ja.
Fyldepen.
Den er så fin.
Se der.
En Flexible Flyer F23 Yankee Clipper!
Hvordan vidste han det?
Han ved det. Han ved det altid.
Og da det forekom, at det eneste, der manglede, var min gamle far,
så var han her, som altid, julemorgen.
SERVOSTYRING
Se lige der.
Du godeste.
Vi for løs på de sidste gaver uden hæmninger.
Nu kan din far ikke ramme dig i øjnene længere.
Det var et uheld.
Nogle fra mor. Strømper fra julemanden.
Og resten var fra Sandys geniale brug af vores sidste penge.
-En festkalender. -Disko ...
Ser man det.
Ingen tænkte på, hvor meget de kostede, fordi ...
Og jeg fatter ikke, at jeg indrømmer det, men det var tanken, der talte.
-Han brækker også sin anden arm. -Ja, måske.
Far, jeg har noget til dig.
-Gaverne er fantastiske. Tak! -Så lidt.
-Glædelig jul. -Glædelig jul.
Hvad?
En radiator. Hvor har du ...
Jeg afpressede Delbert. Det var nemt.
Det er min pige.
Tak, skatter. Jeg elsker den.
Delbert Bumbus. Gaven, der bliver ved med at give.
Jeg kan ikke vente.
Heller ikke mig.
Ikke før gryderetterne er færdige.
Kom så. To tallerkener. To gafler.
-Mener du det? -Ja. Afsted.
Kom så, få noget kød på de knogler.
-Det slutter aldrig. -Nej.
Jeg har tænkt ...
Et år. Det er ikke så lang tid.
At opbygge en forfatterkarriere ...
Nej, skat. En aftale er en aftale.
Og det var en gave.
Men i januar tager jeg tilbage på arbejde. Og det er fint.
Okay.
Det var ikke manglen på succes, der irriterede mig.
Det var brodden, der bandt troen på,
at jeg stadig havde noget meningsfyldt at sige.
Ralphie!
Godt gået!
Okay.
Hej, Ralphie! Konen og jeg elskede din historie.
I avisen. Fantastisk!
MIN GAMLE FAR RALPHIE PARKER
Det er min historie. Hvordan har de fået den?
Se ikke på mig.
Jeg gav dem den.
Hvad mener du?
I går, da du var faret ud, ringede avisen.
De bad om en dødsannonce.
Så jeg lånte din mors bil og gav dem den.
Det er ikke en dødsannonce.
Nej. Det sagde redaktøren også.
Ralph, jeg læste den. Det er det bedste, du nogensinde har skrevet.
Desuden kunne jeg ikke
give dem de sølle tre sider, du skrev på den notesblok.
Jeg tager den.
Hallo. Ja, han er her.
Det er til dig.
Hvem er det?
Redaktøren fra den avis.
Hallo?
Ja, jeg gør.
Ja. Okay.
Tak.
Hvad sagde han?
Han vil vide, om jeg har flere historier.
Ralph, du gjorde det.
Jeg gjorde det. Jeg gjorde det!
Jeg gjorde det!
Jeg gjorde det rent faktisk!
Jeg var en rigtig forfatter med en udgivelse! Og de ville have mere!
Jeg åbner.
Han sagde også, den bliver syndikeret.
-Hvad? -Hvad betyder det?
At den kommer i alle aviserne.
-Selv i Chicago? -Ja.
Lad os læse den.
-Ralph ... -Vent på mig!
-Tak, skat. -Selvfølgelig.
-Ralphie ... Du har gæster. -Afsted!
-Okay. -Afsted.
Hvem er det, mor?
Der er han. Hohmans egen Ray Bradbury.
-Godt gået! -Hey!
-Godt skrevet, mand! -Tak, makker.
Min mor elskede den og fik mig til at læse den to gange.
Tak for historien, Ralph.
-Hej Larry. -God undskyldning for at komme ud.
-Ja. -Hvordan har I det med ovnretter?
Jeg elsker dem.
Jeg håber, I er sultne.
Ovnret.
-Lad os spise. -Kom så.
Glædelig jul, alle sammen!
Som ordet spredte sig,
dukkede nærmest halvdelen af nabolaget op.
Min mor bød dem velkommen med åbne arme, så længe de ikke var julesangere.
-Tag noget. -Ralph ...
-Det passer ikke. -Betjent Farkus ...
Hvad sker der?
Randy!
-Randy! -Mor!
-Glædelig jul, storebror. -Du kom.
Ja. En kiks?
Onkel Randy!
Hej gnomer. Hvad så?
Godt at se jer.
Hvorfor kigger I ikke i kufferten?
-Jeg fandt lidt gaver på vejen. -Ja.
-Sandy! -Randy! Glædelig jul.
Det er den udstoppede kat, jeg ønskede mig!
Fedt. En sabel. Fedest.
-Nej. -Pas på din søster.
Hvad er det for en lugt?
-Ovnret. Kom, lad os spise. -Til jul?
Vi skal bruge nogle tallerkener.
Ekstra stole. Kom, alle sammen.
Alle samledes, rullede ærmerne op
og løsnede bælterne lidt.
Ovnretterne havde ikke en chance.
Ikke med det bundløse hul kendt som gode gamle Larry Novak.
Ja!
Kalkun!
Gør plads til kalkun! Sådan.
Da jeg optalte det endelige scorekort,
var det næppe den perfekte jul, jeg havde forestillet mig.
Min kone på krykker, en brækket arm til min søn,
min datter der næsten blev blind, stjålne gaver og min bog, der floppede.
Men på en eller anden måde, hinsides al sandsynlighed,
gennem alle hovedpiner og hjertepiner,
var huset fyldt af liv, latter og kærlighed endnu en gang.
Den gamle mand ville være stolt.
For pokker, Ralph. Du gjorde det.
Mor, hvad syntes du?
Jeg har ikke læst den endnu.
-Hvad? -Hvad?
Jeg ville høre det fra min søn, forfatteren.
Ja, far. Læs den.
Ja.
Kom her.
"Min gamle far."
"Min gamle far fejrede ikke bare jul. Han hengav sig til den.
Gjorde den levende for sin familie.
Én jul især skiller sig ud som guldstandarden.
Og det hele startede tilbage i det gode gamle hus på Cleveland Street.
Julen var på vej. Den dejlige, herlige og smukke jul,
omkring hvilken barnets år drejede sig.
Byen Hohman var klar
til sin årlige bakkanal for fred på Jorden og mellem mennesker.
Men vigtigst af alt for en dreng,
skulle han få den mest eftertragtede gave,
en 9-årig kunne håbe på. Den hellige gral ..."
... hellige gral af julegaver:
Red Ryder 200-skuds udvalgsmodel-luftgeværet.
EN JULET JULEHISTORIE
Tekster af: Emil Backer Schmidt