Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Som barn ønsker man seg den perfekte julegaven.
Som foreldre ønsker du at julen skal være perfekt.
Men noen ganger, hvis vi er heldige,
skinner julestjernen over oss i et sjeldent sannhetens øyeblikk.
Og hvordan vi reagerer i slike øyeblikk, kan avgjøre skjebnen vår.
EN JULEFORTELLING TIL JUL
Der har vi den. Vår ydmyke bolig på sørsiden av byen.
Akkurat slik jeg husker det,
i all sin gule, oransje og avokadogrønne herlighet.
1973 - DESEMBER
Livet går fort.
En dag leker man boksen går med barn som heter Flick og Schwartz.
Og i neste øyeblikk
betaler du skatt og napper grå hår.
Men uansett. Jeg hadde blikket rettet mot et høyere formål.
Og jeg skulle oppnå det med Sandy ved min side.
Selv om det var trange kår, hadde vi alt vi trengte.
Det var i hvert fall det vi fortalte barna våre, Mark og Julie.
Greit, men hva om det brenner i peisen?
Julenissen er brannsikker.
Hva om peisen er for liten?
Han sniker seg inn et vindu.
-God morgen. -God morgen, mamma.
-God morgen. -Hva om vinduet sitter fast?
Han har olje.
Hva om vinduet er for lite?
Han trekker inn magen.
Finn dere frokost.
-Ok. -Ja, mamma.
Mens barna tellet ned dagene til jul...
JULETING JULEPYNT
...kjempet jeg mot klokken.
Vi hadde spart akkurat nok til ett år,
så jeg kunne skrive den neste store amerikanske romanen.
Alle får sin sjanse,
og når din dukker opp, bør du ta den.
Ingenting kunne stoppe meg nå.
Pappa! Vi har ikke mer melk.
Hva?
Min feil.
Jeg glemte å kjøpe.
Men har dere spist delikatessen frokostblanding med...
Appelsinjuice?
Ingen? Det er bare å glede seg.
En fin skål med kakaoknopper med litt deilig appelsinjuice.
Og så...
Det er ekkelt.
Det finnes ikke noe bedre.
Vær så god, vennen.
Skal dere smake?
-Mamma, du først. -Nei.
Pappa! Når kan vi ta frem strømpene?
La oss vente på bestefar. Han elsker sånt.
Ja, dere kan gjøre det sammen.
Engelen! Hun er så vakker.
Det er snart jul, men vi har ikke et tre til engelen vår.
Jeg vet det, vennen. Vi skal skaffe et tre
så snart bestemor og bestefar kommer hit. Om to dager.
Jeg føler at jeg har ventet for alltid.
Hvert år tok foreldrene mine den lange kjøreturen til Chicago
så vi kunne feire jul sammen i storbyen.
Men inntil da kunne jeg fokusere på drømmen min.
-Hvordan ser jeg ut? -Som en forfatter.
Barn.
-Lykke til. -Lykke til.
Lykke til.
Julenissen kommer til byen
Du bør passe på Du bør ikke gråte
Du bør ikke surmule Jeg skal fortelle deg hvorfor
Julenissen kommer til byen
God morgen.
TOG PÅ RØD LINJE
Julenissen kommer til byen
Julenissen kommer...
Dette var avtalen. Jeg måtte bli utgitt innen slutten på året,
eller så måtte jeg glemme drømmen og gå tilbake til rotteracet.
Jeg hadde sendt manuskriptet mitt til 16 heldige forlag,
og 14 av dem sa entusiastisk nei.
Året var snart over...
DALFIE FORLAG
...så jeg trengte sårt en seier.
Mr. Parker, vi tar vanligvis slike møter
med skriftlig korrespondanse,
men du insisterte på å møtes personlig...
Jeg tok med noe til deg.
Litt smisking kunne ikke skade.
Marshall Field's. Kvalitet.
Er dette en bestikkelse?
Jeg vet ikke. Det får du si meg.
Manuskriptet ditt. Jupiters glemsel.
Neptun. Det er Neptuns glemsel.
Selv om det er en interessant tittel og grundig skrevet,
godtar vi ikke manuskripter på over 2000 sider.
Jeg kan forkorte det litt.
Selv halvparten hadde vært for mange ord.
Jeg vet at det ikke føles som det tar slutt,
men det er fordi alt avdekkes i oppfølgeren,
som jeg skriver akkurat nå.
Herregud, ikke mer.
Dette er ikke et emne vi er interessert i... i det hele tatt.
Nei. Dette har vært hele livet mitt det siste året.
Farvel, Mr. Parker. Og god jul.
"God", du liksom.
Denne kontorrotten satte ikke pris på visjonen min.
En dag ville han få se. Alle ville få se.
74 PULITZERPRISEN
Vi er tilbake, akkurat i tide til hovedbegivenheten!
Og vinneren av Pulitzerprisen for litterære prestasjoner
i science fiction-skriving,
over to tusen sider, er...
Mr. Ralph Wesley Parker for Neptuns glemsel!
VINNER
For en seier!
Vi ser historie, folkens!
Dette er Ralphs første nominasjon og første seier...
Det er mannen min.
...med 100 % av stemmene.
TAPERE
Til og med de andre kandidatene stemte på ham.
Alle som tvilte på ham må angre i kveld.
-Tilgi meg, Mr. Parker. -Der har man en!
Jeg tok feil. Helt feil!
Vær så snill, Mr. Parker.
For en idiot!
I kveld skal vi krone den nye stemmen til en generasjon.
Der fikk du den, Hemingway.
Parker!
Mr. Parker!
Jeg sa farvel.
Akkurat. Farvel.
CANTOR & LEVI BØKER DALFIE FORLAG
Det er fortsatt ett forlag igjen.
Ja.
Jeg hørte at Mark Twain ble avvist
trettifire ganger før han ble utgitt.
Det er brutalt.
Ja.
Jeg sier bare at du er i godt selskap.
LEKEBUTIKK
Takk.
Men sa han at du kunne ha redusert den til det halve?
Det er galskap, ikke sant?
Den er litt ordrik.
Det er en episk saga.
Akkurat, kjære. Er du sikker på at du skal skrive en oppfølger? Altså...
Det første man spør om når den selges er: hva er det neste?
Greit. Du er jo eksperten.
Hva foreslår du?
Kjære, du skriver så bra.
Og du har en sterk stemme.
Så kanskje du kan skrive noe man kan relatere seg til.
Denise på Book Barn, hun sier at sannkrim er det neste store.
Der har vi det. En bok om å kvele Denise fra Book Barn.
Kan jeg få et pizzastykke til?
Vær så god. Ta mitt.
Hva ønsker dere dere til jul?
An Easy-Bake Oven, Hungry Hungry Hippos og en kitty-cat-kosebamse.
Skjønner. Hva med deg?
En Flexible Flyer F-23 Yankee Clipper.
Og hva er det?
En kjelke.
Greit. Beklager.
Hva ønsker du deg, pappa?
Ønsker? En tidsmaskin for å starte året på nytt.
Jeg trenger en ny radiator til Plymouthen.
Jeg tar den. Kan være manageren min med gode nyheter.
Ok.
Dette er Mr. Ralph Parker.
Hei, mamma.
Nei. Det er bestemor.
Hva er galt?
Hva?
-Jeg vet ikke. -Vent. Vent litt.
Greit.
Hvor er du nå?
Ingenting kan forberede oss
på en av livets mest smertefulle og uunngåelige hendelser.
Når man mister en forelder.
Ok, mamma.
Da sorgen over å miste faren min rammet oss,
var det to ubestridelige sannheter som gikk opp for oss den natten.
Bestemor trengte oss i Hohman,
og denne julen ville bli helt annerledes enn forventet.
Vi nærmer oss.
Ja. Du kan smake det.
Kom igjen. Det er ikke så ille.
Du sa at fuglene flyr bakover slik at de ikke kveles.
Og slambassengene svelget barn hele.
Drar nissen til Hohman?
Ja, selvsagt. Hvorfor skulle han ikke det?
Fordi pappa sa at vinteren i Hohman er så dyster at den knuser menneskeånden.
Barn ignorerer alt det viktige du sier,
men husker smertelig nøyaktig hvert inkriminerende ord
du har sagt de siste fem årene.
Vennen, det er motsatt. Nissen elsker Hohman.
Hvis du gjør ting riktig, får du møte ham på Higbee's.
Men er det den ekte julenissen?
Det er ham. Stol på meg.
Jeg vil se selv.
VELKOMMEN TIL INDIANA KJØR FORSIKTIG - TAKK!
Egg.
Unnskyld. Det er kaldt.
Det finnes ikke noe edlere offer for det vanlige egget
enn den geniale bilreparasjonen kjent som Midtvesten-sufflé.
Ett egg reparerer midlertidig en ødelagt radiator,
og får oss trygt frem til neste stopp.
Bilen vår spiste flere egg enn Rebell i lenker.
Kom igjen... Dumme bagasjerom! Dumme...
Der var det. Det gamle huset vårt i Cleveland Street.
Det så ut som tiden hadde stått stille.
Dere er her. Kjære vene.
-Bestemor! -Bestemor!
Herregud. Jeg kunne spise dere opp.
-Jeg har savnet deg, bestemor! -Jeg er glad i dere.
Sandy.
Det er så leit.
Mamma.
Ralphie.
Det er så leit, mamma.
Han var best.
Jeg er så glad for at dere er her.
Selvsagt. Og du skal ikke tenkte på noe.
Jeg skal ordne alt, begravelsen...
Nei. Hør på meg, Ralphie.
Alt det kan vente.
Faren din var så begeistret for julen.
Hvis han så at vi var nedfor, ville han bli sint.
Jeg har tenkt mye på dette.
Det kan ikke være dette vi tenker på hver jul.
Vi må gjøre det til et godt minne, så...
Lov meg.
Vi skal gjøre dette til en fantastisk jul.
En som vi aldri vil glemme.
Mamma.
I de vanskelige oppgavers historie tar denne kaka!
Det gikk ikke. Umulig! Gi opp nå, dumrian!
Jeg lover.
Greit.
Hva hadde jeg gjort?
Faren min var grunnen til de beste julene
noen av oss visste om.
Og nå var det opp til meg?
Ta deg sammen!
Millioner av mennesker gjør det hvert år, fordi alle kan oppskriften.
EN JUL I PARKER-FAMILIEN
EVENTYR KALLER NÅR SNØEN FALLER
Se på ponnien!
DET PERFEKTE JULEMÅLTIDET
Ja! Kalkun!
DET HANDLER OM Å GI
God jul!
Jeg måtte klare det.
Til minne om faren min og for hver jul som kommer.
Skjør. Det må være italiensk.
Bumpuses!
Ikke en finger!
Det gikk opp for meg at stemmen til faren min
aldri ville runge gjennom disse veggene igjen.
En sikring har gått!
Det var mitt barndomshjem.
Med sitt lys, farger og lukter.
Men det var forandret for alltid.
I sørvest sies det at de tar med chili con carne.
Øststatene: stuing. Men her i Hohman
er det den sagnomsuste gryteretten som dukker opp i vanskelige stunder.
Jeg sverger, alle naboene kom med en gryterett.
Vi kommer til å bruke et år på å spise opp alt.
Denne ser ut som tunfisk og oliven og bønner.
Jeg tror det er et blåbær.
La oss se.
Denne er grønne bønner og syltede gulrøtter og...
Og en smak av kanel.
Så oppfinnsomt.
Samme hvor udelikate smaker eller ubestemmelig ingredienser
våget ingen å kaste mat hjemme hos mamma.
Jeg er så rørt over at alle har gjort dette for oss.
Skal vi spise kalkun i julen?
Nei. Vi må spise opp dette først.
Varmt.
-Nam! -Jøss.
Ketsjup og hva? Hva tror dere at det er?
-Det er majones. -Ja.
Kokt majones.
Det er kaldere her enn i Chicago.
Den ser ganske bra ut.
Jeg vet ikke. Armene er ikke engang like store.
Han vet ikke det.
Dette ville garantert bli et høydepunkt i Mark og Julies jul.
Et nært møte med Delbert Bumpus.
Det smarteste medlemmet av bondetamp-familien ved siden av.
Hei.
Hei, selv.
Vi lager en snømann.
Han heter Sparklypoof.
Vi har ikke blitt enige om det.
Dårlig idé.
Snømenn varer ikke lenge her.
Herregud! Nabolagets bøller gjenfødes.
Det som en gang var bare juling og utpressing,
hadde utviklet seg til overraskelsesangrep av mekanisert terror.
Ja!
De drepte Sparklypoof!
Hva?
-Ta det! -Jeg har skjerfet ditt!
-Hei! Det er mitt! -Det er mitt nå!
Kom tilbake hit! Gi det tilbake!
Denne byen er full av overraskelser, ikke sant?
Så gøy.
Kom igjen. La oss gå inn.
Nok en skramme i juleplanene.
Mark og Julie har akkurat havnet nederst på den lokale næringskjeden.
Å, kom nå med lovsang
Folkens, jeg snakket nettopp med manageren min,
og jeg ba ham ringe hit så fort han hørte noe.
Så ta telefonen, døgnet rundt, ok?
Ja.
Ralphie, hvordan går det med romanen din?
Hvis mødre hadde visst om alle problemene våre,
ville de aldri fått sove.
Best å holde henne utenfor.
Jeg har noen fine jern i ilden.
Det er veldig godt å høre.
Fra asken.
Da kan vi fokusere på å komme i julestemning.
Til ilden.
Absolutt.
Det blir kjempebra.
Det er bare fem dager til.
Ralph fikser det.
-Ja? -Ikke sant?
Så klart.
Vi kjører full pakke.
Det ville gjort faren din glad, Ralphie.
Jeg gleder meg til å se hva du vil gjøre.
Da er vi to. Jeg må finne ut av dette.
Jeg går meg en tur.
Få litt frisk luft og klarne hodet litt.
Snart tilbake.
Slutt. Pell dere vekk.
Ikke Bumpus-hundene også.
De plaget faren min hele livet,
nå forventet de også at jeg skulle fylle hans sko.
Hvordan kunne jeg erstatte tidenes største juledirektør,
spesielt når han var den alle savnet?
Men av og til, når man trenger det som mest,
gir universet oss et tegn.
SPRIT FLICKS KRO
Bjelleklang, bjelleklang Over skog og hei
Kanskje noen innspill fra Hohman-geniene kunne hjelpe.
Min gamle venn Flick arvet baren fra sin far.
Før det var han best kjent som geniet...
VI STOLER PÅ GUD ALLE ANDRE BETALER KONTANT
...som satte fast tungen på en frossen flaggstang.
-Ja! -Ja!
Du leder med én.
Din tur, Schwartz. Siste forsøk.
Hellet til Schwartz tok slutt i fjerde klasse.
I disse dager økte han gjelden sin hos Flicks,
eller hjemme hos moren sin.
For alle smultringene, tapere!
Går det an? Schwartz? I triumfens øyeblikk?
Ikke en sjanse.
Han gjorde det igjen.
Gratulerer til Slagghaugen!
Kom igjen, drikk opp, alle sammen. Drikk opp. Kom igjen.
Jeg støttet visst feil lag. Igjen.
Hadde det ikke vært for det skrotbordet.
Skrot? Det er helt nyvokset.
Noen ting forandrer seg aldri.
Spesielt Flick og Schwartz.
Det er fordi du vet at den vil feste seg.
Ja, du har en...
-Ralphie! -Ralphie!
Hei!
Godt å se dere.
Kom, ta drink! Bykaren returnerer.
Ja, Mr. Viktigper, beærer oss bygdefolk med sin tilstedeværelse.
Jeg ville aldri glemt dere. Tro meg, jeg prøvde.
Sannheten var at for flere år siden lovet jeg meg selv
at jeg ikke skulle tilbake til Hohman før jeg hadde lyktes.
Nå hadde jeg ikke mot til å fortelle den pinlige sannheten.
Kom igjen, Flick! Gi oss en runde. Sett det på regningen min.
-Kom igjen. -Ja.
Hva? Jeg skal betale regningen min. Til slutt.
Til dere to. Her er min.
Ralph. For din far. Super fyr.
Takk.
Kondolerer, Ralphie. Han var den beste.
-For faren din. -For faren din.
Å nei. Dødsstøtet for bargjengere verden rundt.
Flicks kro.
Ingen vet hvem klokkene ringer for.
Ja... Er Larry her?
Er Larry Novak her?
Nei. Beklager, fru Novak. Larry er ikke her.
Ja, god jul til deg også.
Har du noen gang lurt på hva som skjedde med quarterbacken fra videregående?
Vår ble til gode gamle Larry Novak.
Så hva gjør dere i julen nå til dags?
Samme som alltid.
Ja, bare det vanlige.
Nei, det vanlige holder ikke.
Jeg trenger noe mer. Alt henger på meg i år.
Da foreslår jeg du begynner å drikke
og ikke slutter før nyttår.
Nei, jeg mener det. Larry?
Hva forventer du av meg? Jeg kommer hit for å unngå familien.
Greit. Har en idé. Her, ta den.
Vi kommer med forslag.
-Greit. Forslag. Ok. Bra. Ja. -Ja. Greit.
-Vi fikser dette. -Men først:
kom med dem. For å smøre hjernen. Kom igjen.
-God idé. Greit. Kom igjen. -Julen er...
Jeg har et terrarium.
Greit.
Det er et akvarium for slanger og øgler.
Det er veldig stimulerende.
Kult. Det er en flott start. Jeg elsker terrarier.
Søsteren min kjenner en fyr som eier en Cessna.
-Fetteren min, Craig, har en bøffel. -Ja.
-Det er fantastisk. -Den er diger!
Ingen dårlige ideer. Kom med flere. Jeg trenger dette.
-Det er slik magi jeg trenger. -Vi er med.
-Kom igjen, for julen. -Vi er med. Julen...
Ralph, klokken er nesten ti. Er du våken?
Er dette listen?
Den du vekket meg om klokken tre i natt?
Ja. Det er juleplanen min.
Ok. Greit.
Noen av disse er gode.
Aking. Det er topp.
Kanskje du og Mark kan gjøre det. Som en far-sønn-greie.
-Flott. -Men noen av disse er...
Vokskasting?
Øks, øksekasting. Med tomahawk og sånn.
Ok. Enda bedre.
"Få dem til å fange og drepe sin egen kalkun."
Kanskje vi kan kombinere det med øksekasting.
Kunne vært gøy for barna.
Her. "Jobbe frivillig på et suppekjøkken."
Den er krysset ut.
Ja, det kan bli for mye.
"Isbjørnstup. Terrarium?
Chips og salsa. Styrte Castro." Jeg er med.
Ambisiøst. Men vi klarer det.
Buffalo. Tre utropstegn. Flytter vi dit?
Nei, nei. Vi skal tar den med hit.
En bøffel? Som i dyret.
Ja, noen av disse må vurderes. Men...
Kjære, jeg tror du overkompliserer dette.
Hvorfor ikke holde det enkelt?
Vi kan gå på skøyter. Det ville jeg elsket.
Jeg vet det.
Kanskje vi bare skal gjøre de vanlige julegreiene.
-Mener du det? -Ja.
Vi kan starte med å pynte huset. Ok?
Ok. Litt kjedelig.
Ok. Så...
Nei, vi starter med en dusj.
Ok.
Ralphie, vær forsiktig, det er edderkopper på størrelse med katter der oppe!
Loft er museer for likegyldighet.
Fullt av søppel du ikke vil se på,
men ikke har mot til å kaste.
Det er kaos her.
Hvordan skal jeg finne julegreiene her?
I pappeskene!
Hvilken? Det er hundrevis av dem.
Finn ut av det. Vi har det travelt her nede!
Han ser ut som en gal påskehare.
Og fortsatt traumatiserende.
Min første skrivemaskin.
Historiene vi kunne ha fortalt.
ÅPNE HER
En skattekiste full av fortidens juledekorasjoner.
Dette blir lett. Vent...
Hva pokker?
Sandy, kjære, jeg prøver bare å hjelpe.
Den passer ikke der.
Jeg tror... Ok.
Det kan være mer nyttig hvis du begynner å...
Langt foran deg.
Hva er dette? Faen!
Det stakk meg.
Nei. Ikke. Munnen er full av sykdom.
-La oss ta Bactine på fingeren. -Mamma, det går fint.
Min mors kur mot alle sår i huden,
fra en flis til halshugging, var en god rens med Bactine.
Faren din hatet det treet.
Jeg også. Hvor kom det fra?
Jeg kjøpte det for noen år siden, tenkte det ville gjøre ting enklere,
men faren din forviste det til loftet.
Han hadde rett. Vi skal ha et ekte tre.
I dag. Ikke noe falskt søppel.
Du er sjefen.
Hva er det?
Jeg vet at du har mye ansvar,
men du må gjøre noe for meg.
Ja. Selvfølgelig. Hva som helst.
Jeg vil du skal skrive din fars nekrolog til avisen.
Meg?
Du er forfatteren i familien.
Fortell det til forlagsbransjen.
Ja. Jeg må bare finne ut hva jeg skal skrive...
Vi tre konger av Orienten er...
-De kommer. -Hvem kommer?
Legg deg ned. Sandy, ned!
Det er to anerkjente tankeretninger
om juletradisjonen med julesang. Den første...
Julesangere!
Mener de er en gave til verden.
-Den andre... -Slå av lysene!
...som familien vår trofast bekjenner,
mener at julesangere er en plage sendt til jorden
for å plyndre tid og ødelegge tålmodigheten din.
Hva gjør dere? De er bare julesangere.
Akkurat. De er som flått.
Når de først er på døren din, blir du ikke bli kvitt dem.
Gjem deg.
...for alltid, slutter aldri Over oss alle...
Du tuller, ikke sant?
Nei.
For et par dager siden var jeg uoppmerksom, og de overfalt meg.
De sang tre sanger før jeg kom meg fri.
Stjerne med Majestetisk skjønnhet lysende...
De er her.
Men de er så søte. Se på kostymene deres.
Ikke oppmuntre dem.
Jeg var julesanger da jeg vokste opp.
Hvordan kunne du?
Jeg visste det ikke.
Men vi kan ikke bare la de stå der.
Jo, det kan vi!
Du!
Vi er avslørt. Jeg avleder dem. Gå.
Mamma, nei!
Redd dere selv! Gå!
-Mamma! -Redd barna.
-Dette er galskap! -Kom igjen, ut!
-Her er det en! -Hallo!
Vi tre vise menn Har med gaver langveis fra
Pappa! Det er noe galt med denne øksen.
Kom, kom igjen.
Vi burde ha fått motorsagen.
Vi skal skaffe juletre, nå!
Er det sant?
Kom igjen.
...å regjere, O...
De slipper unna!
Beklager. Det var herlig!
God jul, dere...
Dere... bæsjer!
Terrence!
KLOKKEFORRETNINGEN
-Hva synes du? -Det er ok.
Så lenge du er...
-Se på det. -Juletrær.
-Ganske bra? Ok. -Ja.
-Hallo. -Hallo.
-Jeg liker det treet. -Liker det der.
-Jeg liker det der. -Hallo. Trenger du hjelp?
Ser etter et tre.
Høyt, kort, tynt, tykt?
Jeg vet det når jeg ser det.
Gi beskjed hvis du trenger...
Hvis jeg ser der. Ganske tynt utvalg her, hva?
Hva mener du, pappa? Det er masse trær.
-Ja. -Nei, Mark.
Ja! Alle er så fine.
-Kom hit. Hør her. -Hva?
En av de mange tingene faren min lærte meg,
er at du må forhandle med disse folka, ellers raner de deg.
Det handler om å være smartest. Ikke sant?
De kan ikke vite hva du tenker.
Men du må komme inn i hodet deres.
Vi åpner med et lavt bud. Ok?
En ren fornærmelse.
Og om man da er villige til å gå, gir de seg.
Det gjør de alltid.
Skjønner dere?
-Ok. Gjør som meg. Kom igjen. -Ja.
-Ok. -Kom igjen.
Finner dere noe dere liker?
Jeg antar at jeg kanskje kan,
med den magre beholdningen din,
gi deg tre, kanskje fire dollar maks,
for det der.
Men, Ralph, er det ikke...
Ikke nå, kvinne, jeg er i ferd med å vippe denne klovnen av pinnen og...
Solgt.
Tusen takk. Jeg henter tauet.
Ja, gjør det. Se på det.
-Stakkars fyr, han hadde aldri en sjans. -Chuck, jeg ble kvitt monstertreet!
Ha det!
Ralph, er du sikker på at det får plass i huset?
Helt sikker.
Familien min var begeistret.
Imponert over synet jeg reiste foran dem.
Er det ikke flott?
Vi burde kanskje trimmet treet før vi tok det med inn...
Det er noe de sier. Ingen trimmer trær. Dessuten er det perfekt.
Ja. Det ser ut som det er i puberteten.
Ikke rart vi fikk det for fire dollar.
Nei, det er et mirakel at jeg faktisk fikk en så god pris.
La oss sette i gang! Kom igjen!
-Ok! Greit. -Kom igjen! Kjør på!
Pyntetid!
En vakker liten engel.
Radioen.
Radioen. Ok, hva med denne?
Ikke noe viktig?
-Nei. -Nei.
Greit. Tre, to, én...
Hei!
Jeg synes ikke vi bør ha så mye rødt.
Jeg liker det.
-Skål! -Skål!
Skål. Du også.
Noe av det beste med å ha barn
er å få dem til å gjøre ting du som voksen ikke har lyst til.
Er dette et bra sted?
-Høyere. Ta den... -Fort.
-Her? -Hånden din. Ja. Opp.
-Nå inn. Begge. -Her?
-Inn og opp. -Gå inn og opp.
Inn og... Hvorfor pekte du ikke bare?
-Ser bra ut. -Ja.
Veldig bra.
Hvorfor hjelper ikke dere til?
-Vi koser oss med å se på dere. -Ja.
Når det bare er oss, føles det litt som barnearbeid.
Nei, vennen, det er ikke arbeid hvis vi ikke betaler dere.
Ja.
-Skål. -Ja, skål.
Du henger for mange i bunnen.
Jeg rekker ikke opp så høyt!
Bruk stigen.
Forsiktig, kjære.
Mark, hold stigen.
Jeg gjør det!
Ja, veldig bra, vennen. Strekk deg litt høyere.
-Det ser veldig bra ut. -Hva nå?
Vi har hele siden her borte, mot vinduet.
Bestemor! Sover du?
Nei, bare hviler øynene mine.
Det var morsommere når alle var med.
Ja. Bestefar hjalp alltid til med treet.
-Vet du hva? Du har rett. -Jepp.
-Greit, vi kommer. Kom igjen. -Ok.
Topp-pynten!
Det er ikke en engel! Vi har alltid en engel.
Tenk fort.
Ikke her i Hohman.
Kjære, du kan holde den.
-Barn, kom til bestemor. Kom. -Ja.
For å få denne på kroken
trenger jeg den rette kombinasjonen av mystikk og legende.
Her i Hohman er det stjerneland.
Hvis du ikke har en stjerne, kan du glemme det.
Julenissen kommer ikke innom huset ditt.
Vent.
Jeg improviserer. Skaper nye tradisjoner.
-Det er bra. -Ok.
Ingen tvil. Her omkring:
ingen stjerne, ingen jul.
Kom igjen, bit på.
Sånn ja.
Ok.
De bet virkelig på.
PAPPAS NEKROLOG - FØDT: 16. APRIL DØDE 19. DESEMBER
-Ralph, vi drar om et kvarter. -Ok.
Hvordan går det her?
Kunne ikke vært bedre.
Se på dette.
Disse nekrologene er så upersonlige.
Så gjør den u-upersonlig.
Dette vil være siste gang de fleste
skjenker ham en tanke. Det er mye press.
Ja.
Er det noen som klarer det, er det deg.
Jeg må gjøre meg klar.
-Greit. Kommer ned om litt. -Ok.
Menneskedyret har en utrolig evne til å unngå sitt største ansvar
når en lettere jakt er i nærheten.
Ikke ta den! Jeg venter en viktig samtale fra manageren min.
God ettermiddag. Dette er Mr. Ralph Parker.
God ettermiddag til deg, Mr. Parker.
Jeg håper vi ikke ringer på et ubeleilig tidspunkt.
Nei.
Deres eksellense.
Randy.
Ja. Hvem hadde du forventet, president Nixon?
Til alles forundring hadde min lillebror, Randy,
gjort det ganske bra i livet.
Reiser verden rundt på forretningsreise, en skikkelig Rockefeller.
Jeg ringer for å høre hvordan det går med mamma.
Ja, hun sa at du er på vei.
Ralph, det er...
Det er ikke så lett å komme seg fra India til Indiana.
Men du jobber med saken, ikke sant?
Ja. Jeg er på flyplassen. Venter på at flyet mitt skal dukke opp.
Og typisk nok stakk Randy hodet i sanden.
Så hvordan går det med mamma?
Den uskrevne regelen blant søsken
er at under visse ekstraordinære omstendigheter
er et slag under beltestedet ikke bare rettferdig, men nødvendig.
Jeg tror hun er i ferd med å få tilbake kreftene.
Hva mener du?
Hun spiste endelig noe. Gudskjelov.
En halv kjeks.
En kjeks? Kun det? En kjeks?
Ja, hun er fortsatt i sengen.
Hei, mamma.
Men hun snakket i dag.
Hva sa hun?
Det var ett ord.
Hun sa: "Randy."
Alle vet at du er opptatt, og hvor hardt du prøver å komme hit.
Nei, vent! Ralphie! Vent, nei!
-Ikke legg på... -Jeg tror hun er oppe.
Ralphie, ikke legg på...
-Ok. Må stikke. Lykke til. Ha det. -Ralphie, ikke legg på nå...
Det finnes hobby-skøyteløpere, nybegynnere og dilettanter,
men de kan ikke måle seg med den mest irriterende amatøren av alle...
Duskene.
...entusiasten.
Pakket hun egne skøyter?
Alltid.
Du ser ut som en prinsesse.
Min kone var en selverklært kunstløptilhenger.
Greit. La oss gå.
La oss gå.
-Ha det gøy, Ralphie. -Ha det, mamma.
Hennes ivrige evne til å huske hver eneste skøyteløper,
bevegelse og poengverdi ble bare overgått av...
Hennes fullstendige mangel av atletisk evne.
Jeg er flink når jeg kommer på isen.
Du har så solide ankler at jeg er overrasket over at de sviktet.
Se. Jeg fant dem på loftet. Ganske morsomt.
Takk.
Greit. Du skal få dem.
Jeg kan gjøre triks og sånt.
De fleste bøllene koser seg med fri i ferien,
men for hengivne entusiaster som dette tar jakten aldri slutt.
Jeg kan til og med gjøre en arabesk.
Var det det du gjorde på verandaen?
Som et uvitende bytte på Serengeti
ble Julie, Mark og Delbert distrahert av Bumpus' skrotgårdsjungel.
Kjør saktere! Jeg blir bilsyk.
Hva?
Så skjedde det uunngåelige.
-Mark. De er tilbake! -Gå til hagen.
Der er de.
Dere bør løpe!
-Kom igjen, Mark. Fort! -Ses senere.
Han sitter fast.
Hei, barn. Vil dere spille...
Stans!
Barbarer! Ikke på min vakt.
-Slipp ham! -Si det, så slipper vi deg.
-Bare si det. Nåde. -Nei!
-Bare si det. -Si det.
Ok, nåde!
Hei! Det er nok!
-Det er faren hans. Vi må stikke. -Løp!
Babyer må reddes av faren sin. Vi ses neste gang!
-Mark, går det bra? -La meg være i fred.
Mamma.
Kom igjen, vennen. Det går bra. Sånn ja. Kom igjen.
Nå har du gjort det. Vi er fritt vilt.
Dumrian.
Pass munnen din.
Hadde han rett? Var det en usigelig visdom som lurte bak Delberts døde øyne?
Gjorde jeg ting verre ved å beskytte dem?
Pappa, de er tilbake!
Du godeste! Ikke Sorte Bart og gjengen hans.
Din gamle fiende. Hva skal vi gjøre?
Vi skal kjempe.
EN NEVE MED SNØBALLER
Vi møtes igjen...
...Ralphie.
Følg meg.
Skyt!
Flytt deg!
Ta igjen! Hva gjør dere?
De er ubrukelige.
Ikke Mark!
Pappa! Redd meg!
Nei!
Nei, pappa!
Vi kommer tilbake, Ralphie.
Du vil ikke være her for å redde dem.
La oss ri!
Ralph!
Hvem skal kjempe for oss nå, mamma?
Vi er coyotemat.
Alle foreldre lærer at man ikke kan beskytte barna sine for alltid.
Til slutt må de gjøre det selv.
Jeg måtte få julen tilbake på sporet.
Det er ikke et bedre sted enn den største og lyseste distraksjonen i Hohman.
Se på det. Det er Higbee's vindu.
Vil dere se? Kom igjen. Gå.
-Jøss. Det er akkurat slik du beskrev det. -Ganske bra. Ikke sant?
Det tåler på magisk vis tidens tann.
Vinduet på Higbee's skuffet ikke.
SLAGSKIP
Fortryller både unge og gamle.
Sakte kjente jeg at julegløden begynte å lyse igjen.
På tide å øke til en full knitring.
Hvem vil se julenissen?
-Ja! -Ja!
Han er der inne. Kom igjen, la oss gå!
Ho, ho, ho! God jul!
Dette er fantastisk!
Utrolig!
Ja. Takk og pris. Det var det virkelig.
Still dere i kø for julenissen.
Og vi møter dere her når dere er ferdige. Ok?
-Ok, mamma. -Ok. Ha det. Glad i dere.
Å se julen gjennom barnas øyne
klarer å fremkalle glemte minner og følelser.
Ikke la ham sparke deg i ansiktet.
Det er greit.
Greit. Hva skal vi gjøre?
Jeg har julebudsjettet, og her er listen.
-Greit. -Kos dere, barn.
-Jeg går til salongen. -Ha det, mamma.
Okay. "Flexible Flyer F-23, Hungry Hungry Hippos, Easy-Bake Oven."
-Ja. Alt står der. Ja. -Greit. Klar?
-Kom igjen! -Kom igjen!
-Vær så god. Beklager. -Går det bra?
-Jeg er lei for det. -Det går bra med alle. Sånn.
-La oss finne et sted du kan sitte. -Jeg er så lei for det.
Takk.
-Der er hun. -Hei, mamma.
-Hei. -Vi hadde et lite uhell.
Jøss. Her. Sitt ned.
-Sånn. Der. -Takk.
-Herregud. Ok. -Jeg har den.
-Jeg skal gå. Jeg fikser det. -Sikker på at det går bra?
-Ikke noe problem. Jeg kan gjøre det. -Ok. Lykke til.
-Vil du ha en? -Ja.
Vi ønsker deg en god jul
Og et godt nytt år
Ho! Ho! Ho!
Vil dere ha?
-Nei. -Nei.
Ok.
Jeg liker denne julehandelen.
Den er veldig sivilisert.
-God jul. -Takk.
Jeg har puslespillet og småtingene.
-Bra jobbet. Hvor er barna? -Ganske god start.
Omtrent halvveis.
-Greit. Gå, gå! -Greit.
Mannen min gjør all julehandelen.
Hun hadde en skøyteulykke.
Er dere sikre på at dere ikke vil ha?
-Ja. -Ja.
Ok.
Har man sett...
God jul!
Jøss. Vi har en villstyring. Få henne opp.
Siste sjanse.
Ellers takk.
Ok.
-Ho! Ho! Ho! -God jul.
-Hvem er neste? -Greit. Du er neste.
Kom igjen. Er det du? Kom igjen.
Kom igjen! Du våger ikke!
Herregud.
Hent moppen. Kom igjen.
-Må skrive et brev i år. -Kom tilbake i morgen.
Jeg burde ikke drikke så mye på tom mage.
Jeg har en sukkerstang i veska.
Kom igjen, dame, vær så snill...
ÅPEN
God jul!
Så du er den ekte julenissen?
Nå igjen.
Ja, det er jeg.
-Reinsdyr. Hvor mange? -Åtte.
-Slemme barn. Hva får de? -Kull.
-Ditt fulle navn? -Kris Kringle.
Nordpolen. Lengdegrad og breddegrad?
Nitti nord og hundre og trettifem vest.
Du er flink. Du er veldig flink.
Ja, det er jeg.
Topp-pynten. Stjerne eller engel?
Kom igjen, Kringle, ikke ødelegg dette.
Stjerne!
-Det er min mann. -Du er virkelig julenissen.
Ja, det er jeg!
Ok. Jeg ønsker meg...
Jeg kan klare katten. Det andre må du klare på egen hånd.
Avtale.
Ok. Sånn ja. God jul. Hei!
Julenissen. Hva var det andre?
Jenta ønsket seg en radiator til en Plymouth 66.
Slipp!
Klarte du det?
Du trodde ikke... Du trodde ikke at han ville klare det.
Bjelleklang, Batman lukter Robin la et egg
Batmobilen mistet et hjul Og Jokeren slapp unna
Pokkers radiator!
-Tuller du? -Jøss. Igjen.
Stakkars Ralphie.
-Egg. -Ja.
Det er tomt.
Si at du tuller.
Finn dere til rette. Det kommer til å ta en stund.
-Må la den kjøle seg ned. -Så dumt.
Mamma, kan vi leke i snøen?
Ja. Hvorfor ikke?
Ta med vottene.
"Nei, kjære, kjøp Plymouthen."
Nei. Det er ikke slik dere gjør det.
Dere må presse dem tettere hvis de skal nå lenger.
La meg vise dere. Dere må presse dem sammen.
Kom igjen, dere har laget snøballer før. Her.
Hvis dere skal kaste langt, må dere presse dem sammen. Press, pakk.
Jo tettere dere presser, desto lenger vil de gå.
Slik. Da vil de...
Slik. Lykke til.
Slik?
Spørsmålet er: har dere nok ammunisjon?
Hva har jeg gjort?
Du er hans medskyldige. Snøballkrig!
Dere skulle ikke ha utfordret meg.
Kast den tilbake.
Ta dem, Ralphie!
Kom igjen.
Jeg trodde du var skadet.
-Jeg føler ingen smerte. -Hvem sin side er du på?
Jeg og Mark. Og du og Julie.
Det er greit.
-Kom igjen, mamma. -Stans. Søk dekning.
Hei! Vent på meg.
Vent...
Tilbake i bilen, mamma!
Ja. Det er en god idé.
Nei. Søk dekning! Løp!
Dere kan ikke treffe meg!
-Vil du vedde? -Jo, det kan vi!
-Nei, det kan dere ikke! -Å? Se her!
Ta dem, pappa!
Herregud! Jeg drepte Julie!
AKUTTMOTTAKET
Pappa, du kjørte forbi tre stoppskilt.
Takk, Mark.
Her er faren din.
-Alle må komme ut. -Ralphie.
Kom hit. Jeg har henne. Det går bra. Kom, vennen.
-Er vi hjemme? -Nei, mamma. Vi er på sykehuset.
Kan du gå inn på sykehuset?
Kommer hun til å miste øyeeplet?
Hun mister ikke noe. Gå inn.
Du kastet hardt.
-Ja, jeg var der. Jeg så det. -Slapp av.
-Det går bra, vennen. -Hun klarer seg.
Mark, det er uhøflig å stirre.
Har du sett?
Jeg er en kyklop.
Kom igjen, la oss få deg hjem. Jeg skal ta på Bactine.
Unnskyld, vennen.
Det går bra, kjære.
Legen sa at det kommer til å ta høyst et par dager.
Ja. Best å være trygg. Vi vil ikke at hun skal få noe på øyet.
Som en snøball?
La oss få deg hjem. Vi skal få deg i trygghet.
Ralph.
Ble vi ranet?
Sinnet mitt tenkte på den dystre virkeligheten
at alle pengene vi hadde spart til jul, var brukt opp!
Og bare tre dager før jul, hva hadde vi å vise til?
Ingenting! Ikke én eneste ting!
Den eneste fordelen...
-Gjorde det vondt? -Nei.
Barna våre hadde ingen anelse.
Pokker.
Det har du rett i.
I den umulig situasjonen
gjorde jeg det alle gode foreldre ville ha gjort i en tid som denne...
Jeg overså problemet og håpet det ville gå over av seg selv.
Hei, Reuben. Det er Ralph Parker.
Jeg ville bare ringe og si
at jeg snart er ferdig med manuskriptet til oppfølgeren.
Jeg kan nok være ferdig om et par dager.
Hvis du tror det vil gjøre en forskjell...
Ettersom vi ikke har hørt noe...
Ingenting enda?
Ja. Én sjanse til.
Vet du om de har fått fruktkurven jeg sendte?
Jeg vet det. Jeg kommer til det.
Ralph, jeg vet at du vil skrive en flott nekrolog,
men nå må vi fokusere på julen.
Ja, jeg vet det. Mer enn noe annet.
Men jeg er litt opptatt med de monstrene
som stjal gaver fra barna våre.
Jeg hadde alt. Hver gave.
Du var et syn på Higbee's.
Ja. Det var jeg virkelig.
Men så havnet vi i snøballkrig.
Vi koste oss, og Mark sa: "Jeg vedder på at du ikke kan treffe meg herfra!"
Og hun dukket bare opp.
Jeg så henne ikke. Hun teleportere seg.
Ralph. Kjære! Alle vet at du ikke prøvde å treffe datteren vår.
Jøss.
Du vet. Pappa fikk dette til å se enkelt ut.
Ja, det er det gode foreldre gjør. Men det betyr ikke at det var lett.
Jeg samlet sammen pengene våre
og det vi har igjen av julesparingen,
og vi kan fortsatt kjøpe noen gaver til barna.
Hvor mye har vi?
Inkludert småpengene fra askebegeret...
Tjueen dollar og 17 cent.
Det var verre enn jeg trodde.
Ting hadde sunket til et nytt lavmål
og tvang oss til å prøve den mest delikate foreldremanøveren:
senking av forventningene.
Barn.
Denne julen tenkte vi at det kunne være gøy
å fokusere litt mer på takknemlighet.
-Ja... -Ok?
Vent, hva skjer?
Det var raskt.
Det var det vi ønsket å snakke om.
Julen handler egentlig ikke om hvor mange flotte gaver man får.
Ikke det?
De er på sporet av oss.
Nei. Det er det ikke.
Fordi dette. Dette er en del av julen. Ikke sant?
Og kanskje den beste delen.
Alle er sammen, og vi nyter deilig, hjemmelaget mat.
Godt forsøk, Sandy.
Sier dere at vi ikke får gaver, bare mer gryterett?
Nei, nei. Det moren deres prøver å hjelpe meg å si,
er at det blir gaver, men sikkert ikke de dere ønsker dere.
Betyr dette at julenissen ikke kommer?
Avbryt, avbryt! Trekk ut! Trekk ut!
Nei. Selvfølgelig kommer han.
-Julenissen kommer alltid. -Ja.
Vi vil at dere skal huske noe.
Vær så snill. Ikke si det.
Det er tanken som teller.
Nei! Hun sa det! Barn kunne lukte det på lang vei!
Så julen kommer til å bli elendig?
Jeg visste det! Dette betyr at jeg ikke får en kjelke, ikke sant?
Mindre frekkhet og mer takknemlighet.
De skjønte absolutt budskapet.
Kan du gå etter Mark?
Unnskyld.
Vil du spille Trumf?
Knekt?
Nei takk, bestemor.
Jeg har noe viktig jeg må finne ut av.
Mark, la oss gå en tur.
Kom igjen.
Øl til pappa, Shirley Temple til gutten.
For julen.
-Skål. -Skål.
Den enestående Shirley Temple.
Noen få enkle ingredienser som kan få et barn til å føle seg som en voksen.
Nei. Ralphie, etter den uken du har hatt,
så skal du ikke tenke på det. De er på huset.
Hørte jeg på huset?
Nei. Det gjorde du ikke.
Hvordan er julen, gutt?
Den er grei. Sikkert. Jeg prøver å fokusere på takknemlighet.
Det er lavmål, Ralph.
Mark. Har du prøvd å stå i baren før?
Jeg er ti år.
Gammel nok. Kom bak hit. Ha det gøy. Kom igjen.
Er det noen her? Nei. Ingenting.
Se på deg!
Bli med meg.
Hva vil du? Jeg skal mate hummeren.
Jeg fant valpen din.
Hun må ha kommet seg ut.
Hva er baktanken din?
Hvis du vil ha tilbake den søte, lille valpen din, vil jeg ha en belønning.
Hva slags belønning?
Sånn.
Gi deg.
Ja.
Du klarer det. Bare gå ned dit.
Takk, gutt. Du er flink.
Mark, ta den. Kom igjen.
Hallo?
Vent litt. La meg sjekke. Er Junior her?
Junior Kissel?
Nei, jeg beklager, frue.
Det er ingen her som heter Junior.
God jul til deg også. Ha det.
Godt jobbet. Du gjorde det bra.
Han er flink.
Gutten din er et naturtalent.
Bra gjort.
Vær så god.
Flick. Øl og en pose med fleskesvor. Sett det på regningen min.
Nei, det er tomt for fleskesvor.
Hva slags bar går tom for fleskesvor?
Forrige uke var det tomt for maisnøtter.
Den typen bar som gir kreditt til en fyr
som øker gjelden sin, mens han er respektløs mot stedet.
Jeg liker ikke tonen din.
Selv om han aldri vil innrømme det,
har Flick innerst inne vært ute etter Schwartz
siden den dagen på lekeplassen for lenge siden.
Hva slags tone foretrekker du, Deres Høyhet?
Du vil kanskje trives bedre
nede i gata på The Knight Cap.
The Knight Cap?
The Knight Cap. Dantes innerste sirkel av barer.
The Knight Cap?
Tror du det?
Ja, kanskje jeg gjør det.
-Jaså? -Ja.
Ja? Ta det tilbake.
-Hvorfor skulle jeg det? -Jeg sverger på moren min, Flick.
-Ta det tilbake! -Jaså?
Hva med dette... Jeg tar det tilbake, om du kjører rampen.
Rampen? Ingen med litt vett går med på å kjøre Rampen.
Er du sprø?
Jeg er en voksen mann. Jeg tar ingen rampe.
Men Flick var to skritt foran.
Og... Jeg sletter gjelden din.
Stakkars Schwartz ble utmanøvrert.
I stedet for å tape ansikt overfor sine medmennesker
beseglet Schwartz sin skjebne.
-Det er greit. -Ok.
-Ok. Alle må ut. -Pappa, kom igjen.
GÅTT TIL RAMPEN TILBAKE OM 20
ADVARSEL MILITÆRT ANLEGG
Rampen, et forlatt eksperiment fra Army Corps of Engineers.
Om vinteren forvandlet den seg til en isbelagt renne av skrekk.
På rampen kan du like gjerne kjøre i kisten din.
-Fy... -Ja? Hva sa du?
Nei. Ingenting.
Her. Det er begravelsen din.
Skal han kjøre den?
Hva faen ser dere på? Dumme barn.
Han er sprø.
Fortsett opp bakken, Schwartzy.
Kom igjen! Det blir kaldt.
Hva gjør du?
Han kommer til å feige ut. Slapp av.
Dette er galskap.
Han skal slette gjelden min.
Hei, skal du skli ned,
eller skal vi stå her og fryse av oss ballene?
Hvis hevn er en rett som er best kald, er dette en frossen middag.
Aldri om jeg skal ta livet av meg for dette. Det er galskap!
Hei, Schwartz! Feiger du ut nå?
Hvis Schwartz trakk seg nå,
kunne han aldri vise seg i Flicks kro igjen,
eller kanskje til og med i Hohman.
Jeg har ham nå. Jeg har ham.
Vi burde nok flytte oss.
Du, Ralphie. Det går vel bra med ham?
Vi burde nok bare flytte oss.
-Han kommer til å gjøre det. -Greit, kom igjen.
Geronimo!
Schwartz.
-Schwartz, våkne. -Schwartz, våkne.
Er han i live?
Jeg tror det. Jeg vet ikke. Schwartz, våkne.
Schwartz.
Det stinker!
Jeg trodde vi mistet deg.
Gjorde jeg det? Slettet jeg gjelden min?
Ja, kom igjen, Flick!
Ja, gjelden din er slettet.
La oss få deg hjem.
Ok. Men først må vi ta en drink.
Sett det på regningen min.
Fylt med mot, seiersfølelse og drikkoffer
tok drankerne saken i sine egne hender.
-Nei! Det er min kjelke! -Kom igjen.
Enhver fornuftig person visste at ingen over 40 burde ake.
Men dette var ikke fornuftige mennesker.
Man kunne ikke se bort.
Gi plass!
Jeg hadde ikke sett så mange ofre for kulden siden Koreakrigen.
Pappa! Se her!
Mark! Nei!
Se opp!
Sving!
Brems, gutt.
Herregud! Jeg drepte Mark!
Hei... Det er sent.
Gikk alt bra med Mark?
Mer eller mindre.
Det er bra. Jeg tok meg av gavene.
Takk.
Bare hyggelig.
God natt.
Mark brakk forresten armen.
Min mor var en av de mest kreative
og hensynsløse Scrabble-spillerne i hele Midtvesten.
Alle visste bedre enn å bryne seg på henne.
BAJILLION
Sandy, derimot...
Jeg tror ikke bajillion er et ord.
Jo, det er det. Du brukte det nettopp i en setning.
Det er et dobbelt ordpoeng, og det et dobbelt ordpoeng,
og en sjubrikkers-bonus som er 50 poeng.
Gi meg et øyeblikk.
Hundre og tjueto poeng.
Barn, da faren deres var på deres alder,
hadde han et lignende problem, men han løste det.
Scut Farkus-saken.
-Er det sant? -Hva skjedde?
Han banket dritten ut av den gutten. Det var det som skjedde.
Banket pappa noen?
Er den historien sann?
Er det så vanskelig å tro?
Ralph...
Har han noen gang plaget deg igjen?
Nei.
Dere må finne ut av dette. Dere kan ikke bare være et mål for dem.
Armoire.
Det er ikke et ord.
Jo, det er det. Det er bare et stilig ord for skap.
Du har et ovenpå.
Det har jeg absolutt ikke.
I Indiana sier vi garderobe.
Kom igjen, ta jakken din.
Hvorfor?
Jeg har en idé.
Arm. For fem.
Hele fem poeng for Sandy. Bra for deg.
Den er stygg.
Helt forferdelig.
Muligheten ville snart ta slutt, så jeg trengte gode nyheter.
Alt håp hang på ett siste forlag.
Hallo, det er Reuben.
Hei, Reuben. Det er Ralph igjen.
-Ralph... -Fortsatt på kontoret på julaften?
-Det er dedikasjon. -Ja.
Jeg ringer bare for å høre en siste gang, før jul.
Nei, Ralph. Det er ingenting...
Jeg skjønner.
Det var det. Jeg hadde min sjanse. Og nå hadde jeg svaret.
Ralphie, går det bra?
Ja.
Nei.
Den nekrologen er det vanskeligste jeg har skrevet.
Og jeg fant nettopp ut hvorfor. Jeg er ingen forfatter.
Bare spør hvilket som helst forlag i Chicago.
Ingen bryr seg, mamma. Ingen vil ha boken min. Det er over.
Ralphie.
Og en nekrolog?
Hvordan oppsummerer man en manns liv i et avsnitt?
Jeg klarer det ikke.
Ralphie.
Se på meg.
Bare glem forlagene og avsnittene.
Glem å prøve å skrive de perfekte ordene.
Livet er ikke perfekt.
Faren din var absolutt ikke perfekt.
Bare skriv om mannen du er glad i.
Eller ikke. Det er opp til deg.
Han ser ut som et rosa mareritt.
Dette er en lampe!
Jeg hadde en da jeg var åtte år.
Utrolig nok, det løste seg.
Så fort jeg ikke var selvopptatt,
strømmet ordene og følelsene ned på arket.
Fingrene mine raste for å holde tritt med flommen av minner
om faren min.
FAREN MIN AV RALPH PARKER
Hei.
Går det bra?
Ja, faktisk.
Bra.
Hva er det med dere to?
-Ingenting! -Ingenting!
"Ingenting?" Bak alle "ingenting", er det alltid et "noe".
-Her kommer de. -Se! Enda en snømann.
Ha det!
Jøye...
Jøss, hva skjedde, gutter?
Ja, gutter. Støtte dere på noe?
Som en trestubbe?
Det er mitt! Tusen takk.
Pappa kommer til å drepe oss.
Se! Han tisset i buksa.
Det gjorde jeg ikke!
Det gjorde han.
Latter, det skarpeste våpenet i menneskets arsenal,
i stand til å jekke ned de aller tøffeste.
-Tisset du faktisk på deg? -Hold kjeft.
Mark. Godt jobbet.
Jeg har en snøscooter.
Vent litt, folkens.
North American Aerospace Defence Command-radaren har nettopp plukket opp
et ukjent flygende objekt på nattehimmelen.
Det er på vei sørover mot det kontinentale USA
i svært høy hastighet. Gjentar...
Er det hva jeg tror det er?
...NORAD-radaren har nettopp fanget opp et signal
som stammer fra Nordpolen.
Det er julenissen!
Vet du hva? Jeg tror det.
Endelig, vi var en stille natt unna jul.
Jeg hadde klart det.
I morgen tidlig ville jobben min være...
Stjernen. Den knuste.
Ikke bare knust, pulverisert!
Kan vi reparere den?
Vennen, jeg...
Du sa at det ikke blir jul uten en stjerne.
Vennen. Det går fint. Vi kan fortsatt ha en flott jul.
Nei! Du sa at julenissen ikke kommer uten en stjerne.
Vennen.
-Sa jeg det? -Ja!
Jeg visste ikke at dette kom til å skje.
Jeg visste det. Ingen jul.
Vet dere hva? Jeg går ut.
Jeg skal skaffe oss en stjerne. En enda bedre en!
Ralphie, det er julaften.
Best å skynde seg.
Alt er stengt!
Du hørte henne. Hvor skal du?
Jeg fikser dette.
Ralph! Bare gi opp.
Nei! Jeg gir ikke opp.
Jeg skal skaffe oss en stjerne!
Og vi skal ha en flott jul!
Nei. Stikk av. Ikke nå.
Ikke nå, for pokker. Stikk.
Stikk av.
STENGT
Idet byen ble mørklagt,, svant håpet om å fullføre oppdraget.
FLICKS KRO MUSIKK - ØL - SPRIT
Begrepet "innbrudd"
har alltid hatt en unødvendig skummel klang.
"Å låne fra en venn", derimot,
det høres rett og slett vennlig ut.
STENGT FOR JUL! DRIKK HJEMME
Flick hadde sluppet meg inn om han hadde vært her.
Men siden han ikke var det...
Jævla...
Kom igjen!
Seier!
UNNSKYLD! JEG BETALER FOR VINDUET RALPH
Med stjernen i hånden kunne jeg dra triumferende tilbake til familien min.
Julen er reddet.
Stans! Ikke rør deg.
Opp med hendene. Jeg sa opp med hendene.
Det går bra. Jeg kjenner eieren, Flick.
Jeg måtte bare låne en julestjerne. Jeg la igjen en lapp.
La igjen lapp, den var ny.
Vent,
kjenner jeg deg ikke?
Scut Farkus.
Der sto han, med de samme gule øynene.
Gud bedre, han hadde fortsatt gule øyne!
Jeg hadde ikke vekslet et ord med Scut
siden jeg på mirakuløst vis banket ham for flere tiår siden.
Si "onkel!"
Kanskje han ikke ville kjenne meg igjen.
Ralph Parker.
Faen!
Innbrudd. Trodde ikke du ville ende opp sånn.
Vent. Jeg kan forklare.
Sett deg i bilen.
Regel nummer én: blir du tatt av fienden, ikke vis frykt.
Bli venn med fangevokteren din, og skap et forhold.
Det er lenge siden. 20, 30 år?
Trettitre. Hvis man teller.
Det var det. Scut ville låse meg inne og kaste nøkkelen.
Hva ville skje med familien min?
TI ÅR SENERE...
Hvem er det?
Du har besøk.
Død mann går.
Sandy! Du ser bra ut.
Jeg føler meg bra, Ralph. Bedre enn noensinne.
-Mark? -Hei, pappa.
Hvorfor snakker du sånn?
Han bryr seg plutselig.
Du kom aldri hjem, pappa. Så ting gikk litt skeis.
Julie, er det deg?
Tok med en gave.
Hva skjedde med øyet ditt?
Du holdt ett løfte, Ralph.
Det ble en jul vi aldri glemmer.
Aldri glemmer!
Au!
POLITIET
Der er politistasjonen. Vi kjørte nettopp forbi.
Ikke bekymre deg for det.
Ikke bekymre meg? Jeg var veldig bekymret.
Glem fengselet. Scut skulle drepe meg.
Du ser litt nervøs ut, Parker.
Meg? Nei, det går fint.
Som å bryte seg inn på en pub på julaften-fint?
Jeg ville ikke gjøre det. Jeg måtte.
Jeg trengte stjernen til treet, til familien min til jul.
Det gir ingen mening.
Livet var enkelt da vi var barn.
Det var bare lek og moro. Ikke sant?
Mye latter.
Ja, nå har jeg mine egne jævelunger,
som kjører rundt hele dagen på den dumme snøscooteren.
Mellom oss, jeg tror de er verre enn jeg noen gang var.
Nei. Hva snakker du om? Du... Du var jo helt topp.
Hva er det jeg sier? Hjernen min er en grøt.
Mine siste ord var løgn! Bare løgn!
Farkus, kom inn, Farkus. Hva er status? Kan du høre meg...
Hvordan skal han gjøre det?
Død ved tusen stikk? Begravd levende?
Middelaldersk hakebryter? Brent på bålet? Veivals?
Basseng med pirajaer?
Ved veis ende, Parker.
Det var det. Vink farvel til min...
Dette er vel hjemme?
Ja, dette... Dette er hjemme.
Bryte seg inn i Flicks bule? Du må virkelig ha trengt den stjernen.
Ja, det gjorde jeg.
Jeg setter pris på at du smigret meg,
men vi vet begge at jeg var ganske fæl da vi var barn.
-Ganske? -Jeg prøvde å være tøff.
Skjønner du? Som faren min.
Men den dagen du banket meg, det fikk meg til å tenke...
Aner ikke hva han vil med dette.
Jeg har lagt alt det tullet bak meg.
Og se på meg nå.
Jeg er en av de gode.
Det jeg prøver å si, er at jeg skylder deg.
Du.
God jul, Ralph.
God jul, Scut.
Hvis noen andre enn meg hadde svart på den utrykningen,
hadde du sittet i fengsel hele helgen. Tenk på det.
Ralphie, du fant en stjerne.
Ja.
Jeg savner ham, mamma.
Jeg savner ham også.
Men jeg vet at han er her.
Jeg tar sikringen.
Nei. Gå og legg deg.
Jeg må lære å gjøre sånt alene fra nå av. Jeg klarer meg.
-Ok. -Ok. Så gå. Bare gå.
-Jeg går opp. -Ok. Greit.
-Vær forsiktig, mamma. -God natt, Ralphie.
God natt.
-Våkne! -Våkne!
Det er gaver under treet. Vi må gå og se. Kom igjen!
-Ok. Vi er oppe. -Ok...
-Fort! -Ned!
Se, Julie!
Pappa! Du klarte det! Du fikk tak i stjernen og julenissen kom!
-Se på det. Fantastisk. -Er det en øllogo?
Ikke spør.
-God jul. -God jul!
-God jul, mamma. -Han spiste kjeksene!
-God morgen! -Og strømpene er fulle.
-Kjøpte du ekstra gaver? -Nei. Gjorde du?
Nei.
"Til Ralph. Fra pappa."
"Til Julie. Fra bestefar."
Mamma, alle er fra pappa.
Ja. I går kveld da jeg var nede i kjelleren
og fikset sikringen, fant jeg dem.
Han må ha kjøpt dem tidligere.
Ja. Han var flink.
Ja.
-Kom igjen. La oss åpne gavene. -Ja.
Alle åpnet gaver fra faren min etter tur,
og undret oss over deres gjennomtenkte perfeksjon.
En Easy-Bake Oven. Jeg kan lage julekaker i dag.
-Ja. -Den har til og med en dusk.
Veldig fin.
-Den er myk. -Ja.
Fyllepenn.
Den er fin.
Se på det.
En Flexible Flyer F23 Yankee Clipper!
Hvordan visste han det?
Han vet det. Han vet det alltid.
Når det virket som at faren min var det eneste som manglet,
var han her, som alltid på første juledag.
-Du er... -Se på den.
Jøss!
Vi tok fatt på resten av gavene uten bekymringer.
Nå kan ikke faren din treffe øynene dine lenger.
Det var et uhell.
Noen var fra mamma. Strømper fra julenissen.
Og resten fra Sandys geniale bruk av de resterende kontantene våre.
-Det er en festkalender. Disco... -Disco...
Se på det.
Ingen brydde seg om hvor mye de kostet, fordi...
Jeg kan ikke tro at jeg innrømmer det: Det er tanken som teller.
-Han kommer til å brekke den andre armen. -Ja. Kanskje det.
Pappa, jeg har noe til deg.
-Gavene er flotte. Takk! -Bare hyggelig.
-God jul. -God jul.
Hva? Jøss.
En radiator. Hvor fikk du...
Jeg utpresset Delbert. Det var enkelt.
Det er jenta mi.
Takk, vennen. Jeg elsker den.
Delbert Bumpus. Gaven som fortsetter å gi.
Jeg gleder meg.
Jeg også.
Ikke før gryterettene er spist opp.
Kom igjen. To tallerkener, to gafler. Av sted.
-Mener du det? -Ja. Ut med dere.
Kom igjen. Få litt kjøtt på bena.
-Det blir aldri tomt. -Gå. Jeg vet det.
Jeg har tenkt...
Et år er ikke så lenge.
Og for å skape en forfatterkarriere...
Nei, kjære. En avtale er en avtale.
Og det var en ekte gave.
Men i januar skal jeg fortsette å jobbe. Og det er greit.
Ok.
Det var ikke mangelen på suksess som plaget meg.
Det var tanken på
at jeg fortsatt hadde noe meningsfullt å si.
Ralphie!
Bra jobbet!
Ok.
Hei, Ralphie! Kona mi og jeg elsket historien din.
Avisen. Den er bra!
FAREN MIN - RALPHIE PARKER
Det er historien min. Hvordan fikk de historien min?
Ikke se på meg.
Jeg ga dem den.
Hva snakker du om?
Avisen ringte i går kveld etter du hadde stormet ut.
De ville ha nekrologen til søndagsavisen.
Så jeg lånte bilen til moren din og leverte den.
Det er ikke en nekrolog.
Nei, jeg vet det. Redaktøren sa det samme.
Ralph, jeg leste den. Det er det beste du har skrevet.
Dessuten skulle jeg ikke gi dem
de lusne tre setningene du skrev i notisboken.
Jeg tar den.
Hei. Ja, han er her.
Det er til deg.
Hvem er det?
Det er redaktøren fra avisen.
Hallo?
Ja. Ja, det gjør jeg.
Greit.
Takk.
Hva sa han?
Han lurer på om jeg har flere historier.
Ralph, du klarte det.
Jeg klarte det!
Jeg klarte det virkelig!
Jeg var en ekte publisert forfatter! Og de ville ha mer!
Jeg skal åpne!
Han sa også at det vil bli syndikert.
-Hva? -Hva betyr det?
Ja. Det betyr at det skal i alle avisene.
-Selv i Chicago? -Ja.
Kom igjen. La oss lese den.
-Ralph... -Vent på meg!
-Takk, kjære. -Selvfølgelig.
-Ralphie... Du har besøk. -Gå!
-Greit. -Gå!
Hvem er det, mamma?
Der er han. Hohmans egne Ray Bradbury.
-Jøss! Godt jobbet, kompis. -Hei...
-Ja, bra greier. -Ja. Takk, kompis.
Mamma elsket den. Fikk meg til å lese den to ganger.
Takk for historien, Ralph.
-Hei, Larry. -Flott unnskyldning for å dra ut.
-Ja. -Hva sier dere til gryterett?
Gjerne det.
Dere må være sultne.
-Gryterett. -Ja takk.
-La oss spise. -Kom igjen.
God jul, alle sammen!
Etter hvert som ryktet spredte seg,
virket det som halve nabolaget dukket opp.
Moren min tok imot dem med åpne armer, så lenge de ikke var julesangere.
-Spiser du? -Ralph...
-Nei, det er ikke sant. -Betjent Farkus...
Hei! Hva er alt oppstyret?
Randy!
-Randy! -Mamma.
-Hei! God jul, storebror. -Du kom.
Ja. En kjeks?
Onkel Randy!
Hei, småtroll! Hvordan går det?
Godt å se dere.
Dere kan jo sjekke den kofferten der borte.
-Jeg tok med noen gaver på veien. -Ja.
-Sandy! Hei... -Randy! Hei. God jul.
Den utstoppede katten jeg ønsket meg!
Kult! En sabel. Så bra.
-Nei. -Pass på søsteren din.
Hva er den lukten?
-Gryterett. Kom igjen. La oss spise. -I julen?
Gå. Kom igjen. Vi trenger servise.
Ekstra stoler. Kom igjen, alle sammen.
Alle samlet seg og brettet opp ermene,
og løsnet på beltet.
Gryterettene hadde ikke en sjanse.
Ikke mot den bunnløse avgrunnen, kjent som gode gamle Larry Novak.
Ja!
Kalkunen er klar!
Gjør plass til kalkunen! Sånn. Greit.
Da jeg oppsummerte alt,
var det ikke den perfekte julen jeg hadde forestilt meg.
Kona mi på krykker, sønnen min med brukket arm,
datteren min ble nesten blind, stjålne gaver, og boken min ble en fiasko.
Men på en eller annen måte, hinsides all sannsynlighet,
gjennom alle bekymringer og hjertesorg,
ble huset ble fylt med liv, latter og kjærlighet igjen.
Faren min ville være stolt.
Jøss, Ralph! Du klarte det.
Mamma, hva synes du?
Jeg har ikke lest den ennå.
-Hva? -Hva?
Nei, jeg ville høre den fra sønnen min, forfatteren.
Ja, pappa. Les den.
Ja.
Kom hit.
"Faren min.
Faren min feiret ikke bare jul, han hengav seg.
Brakte den til liv for familien sin.
Spesielt én jul skilte seg ut som gullstandarden.
Og alt startet i det gamle huset på Cleveland Street.
Julen var på vei, nydelige, strålende, vakre jul,
som hele året dreide seg om for barna.
Hohman sentrum var forberedt
på sin årlige bakkanal av fred på jorden og god vilje til mennesker.
Men enda viktigere for én gutt:
hans søken etter å skaffe den mest ettertraktede gaven
en niåring kunne håpe på. Den hellige gral..."
...Den hellige gral av julegaver.
Red Ryder, luftgeværet med 200 skudd.
EN JULEFORTELLING TIL JUL
Tekst: Bente