Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ČIKAGO TRIBJUN
Kada ste dete, sve što želite je savršen božićni poklon.
Kada ste roditelj, sve što želite za Božić je da budete savršeni.
Ali ponekad, ako imamo sreće,
božićna zvezda nas obasja u retkom trenutku istine.
A način na koji reagujemo u ovim trenucima može zauvek da zapečati našu sudbinu.
NOVA BOŽIĆNA PRIČA
Evo ga. Naš skromni dom na južnoj strani grada.
Baš kao što ga se sećam,
u svom punom sjaju žute, narandžaste i zelene.
DECEMBAR 1973.
Život se kreće brzo.
Danas se igrate "toplo-hladno" sa decom po imenu Flik i Švarc.
A već sutradan,
plaćate porez i čupate sede vlasi.
Ali bez obzira na to, moj cilj je bio viši.
I hteo sam da stignem tamo sa Sendi pored sebe.
Iako su vremena bila oskudna, imali smo sve što nam je trebalo.
Bar smo tako rekli našoj deci, Marku i Džuli.
Ali šta ako je vatra u kaminu?
Deda Mraz je otporan na vatru.
Šta ako je kamin premali?
Ušunja se kroz prozor.
Dobro jutro. -Dobro jutro, mama.
Dobro jutro. -Šta ako je prozor zaglavljen?
Podmaže se uljem.
Šta ako je prozor premali?
Uvuče stomak.
Doručkujte.
U redu. -Da, mama.
Dok su deca brojala dane do Božića...
UKRASI
Ja sam se trkao sa satom.
Uštedeli smo dovoljno za godinu dana
da bih mogao da napišem sledeći veliki američki roman.
Svako dobija svoju šansu,
a kada dođe vaša, zgrabite je.
Sada me ništa ne može zaustaviti.
Tata! Nema mleka.
Šta?
Moja greška.
Zaboravio sam da kupim.
Ali... Da li ste ikada probali specijalitet, pahuljice sa...
Sokom od narandže?
Niko? Očekuje vas poslastica.
Činija puna kakao ljuspica, prelivena ukusnim sokom.
A onda...
To je odvratno.
Ne može biti ukusnije.
Izvoli, dušo.
Probaćeš?
Mama, ti prva. -Ne.
Tata! Kada možemo da izvadimo čarape?
Sačekajmo dedu. Obožava te stvari.
Da, možete zajedno.
Anđeo! Tako je lepa.
Skoro je Božić, a mi nemamo jelku za anđela.
Znam, dušo. Nabavićemo jelku
čim baka i deda stignu. Još dva dana.
Osećam se kao da čekam zauvek.
Svake godine moji roditelji voze čak do Čikaga
kako bismo proslavili Božić u velikom gradu.
Ali do tada sam fokusiran na svoj san.
Kako izgledam? -Kao pisac.
Deco.
Srećno. -Srećno.
Srećno.
Deda Mraz dolazi u grad
Bolje se pazi Bolje da ne plačeš
Bolje da se ne duriš Kažem ti zašto
Deda Mraz dolazi u grad
Dobro jutro.
CRVENA LINIJA
Deda Mraz dolazi u grad
Deda Mraz dolazi...
Dogovor je bio da mi objave knjigu do kraja godine
ili pakujem svoj san i vraćam se prostim poslovima.
Poslao sam rukopis na adrese 16 srećnih izdavača,
a njih 14 je oduševljeno reklo "ne".
S obzirom da je skoro kraj godine...
DALFI IZDAVAČ
Morao sam da uspem.
G. Parkeru, mi generalno ovu vrstu sastanka
obavljamo pismom,
ali vaše insistiranje da lično...
Doneo sam vam nešto.
Poklon sigurno ne može da škodi.
"Maršal Fild". Dobra stvar.
Da li je ovo mito?
Ne znam. Vi mi recite.
Vaš rukopis. "Jupiterov zaborav".
Neptun. "Neptunov zaborav".
Iako je zanimljiv naslov i temeljno je napisan,
ne prihvatamo rukopise preko 2000 stranica.
Mogao bih malo da ga skratim.
Možete ga prepoloviti i još uvek je previše reči.
Znam da se čini da nema kraj,
ali to je zato što se sve završava u nastavku,
koji upravo pišem.
Gospode, ne još.
Ovo nije tema koja nas zanima... uopšte.
Samo to sam radio cele godine.
Doviđenja, g. Parkeru. I srećan Božić.
"Srećan", malo sutra.
Ovaj birokrata ne ceni moju viziju.
Videće on jednog dana. Svi će videti.
PULICEROVA NAGRADA '74.
Vratili smo se na vreme za glavni događaj!
A dobitnik Pulicerove nagrade za književnost
za naučnu fantastiku...
I. ASIMOV - R. PARKER F. HERBERT - E. MAKAFRI
Na preko dve hiljade stranica je
gospodin Ralf Vesli Parker za "Neptunov zaborav"!
POBEDNIK
Kakvo uzbuđenje!
Gledamo istoriju, ljudi!
Ralfova prva nominacija i prva pobeda...
To je moj muž.
...sa 100% glasova.
GUBITNICI
Čak su i ostali takmičari glasali za njega.
Svako ko je sumnjao u njega večeras žali.
Oprostite mi, g. Parkeru. -Evo ga jedan od njih!
Pogrešio sam. Veoma!
Molim vas, g. Parkeru.
Kakav moron!
Večeras nagrađujemo vizionara generacije.
Crkni, Hemingveju.
Parker!
G. Parkeru!
Rekao sam, doviđenja.
Da. Doviđenja.
DALFI IZDAVAŠTVO
Ostao je još jedan izdavač.
Da.
Čula sam da je Mark Tven odbijen
trideset četiri puta pre nego što je objavljen.
Brutalno.
Da.
Samo mislim da si u dobrom društvu.
PRODAVNICA IGRAČAKA
Hvala.
Ali on je zapravo rekao da možeš da ga prepoloviš?
To je ludo, zar ne?
Mislim, jeste pomalo... mnogo reči.
To je epska saga.
Siguran si da treba da pišeš nastavak? Mislim...
Prvo što će pitati kada se proda je šta je sledeće?
U redu. Ti si stručnjak.
Šta predlažeš?
Dušo, dobro pišeš.
Moćne su ti poruke.
Možda da napišeš nešto u čemu se ljudi prepoznaju.
Deniz iz knjižare, kaže da je istinit zločin sledeća velika stvar.
Tako je. Knjiga o davljenju Deniz iz knjižare.
Mogu li još jedno parče pice?
Evo ti. Uzmi moje.
Šta želite za Božić?
Rernu za lako pečenje, gladnog nilskog konja i plišanu mačku.
Razumem. A ti?
Letač F-23 Jenki Kliper.
A šta je to?
Sanke.
U redu. Izvini.
Šta ti želiš, tata?
Želim vremeplov da pokrenem godinu ispočetka.
A treba mi hladnjak za plimut.
Ja ću. Možda je moj menadžer sa dobrim vestima.
U redu.
G. Ralf Parker, izvolite.
Zdravo, mama.
Ne. To je baka.
Šta nije u redu?
Šta?
Ne znam. -Čekaj.
U redu.
Gde si sada?
Ništa nas ne može pripremiti
za jedan od najbolnijih događaja u životu.
Smrt roditelja.
Dobro, mama.
Dok me je tuga zbog gubitka oca obuzimala,
te noći su nam postale jasne dve nepobitne istine.
Baki smo potrebni u Homanu,
a ovaj Božić neće biti kao što smo očekivali.
Blizu smo.
Oseća se.
Hajde. Nije tako loše.
Rekao si da ptice lete unazad da se ne uguše.
A mulj guta decu celu.
Dolazi li Deda Mraz u Homan?
Da, naravno. Zašto ne bi?
Jer tata kaže da je zima u Homanu toliko sumorna da slama ljudski duh.
Deca ignorišu sve važno što kažete,
a zatim se tačno sete svake pogrešne reči
izgovorene u poslednjih pet godina.
Dušo, suprotno je. Deda Mraz voli Homan.
U stvari, ako imate sreće, srešćete ga u "Higbiju".
Ali je li to pravi Deda Mraz?
Jeste. Veruj mi.
Uveriću se sama.
DOBRO DOŠLI U INDIJANU
Jaje.
Izvini. Hladno je.
Najplemenitija žrtva običnog jajeta
je genijalna popravka automobila poznata kao "Sufle Srednjeg zapada".
Jedno jaje privremeno sredi svaki hladnjak,
barem do sledeće stanice.
Naš auto je pojeo više jaja nego "Hladnoruki kažnjenik".
Hajde. Glupi prtljažnik!
Evo je. Naša stara kuća u Ulici Klivland.
Izgledala je kao da je zaleđena u vremenu.
Stigli ste. Bože.
Bako! -Bako!
Bože. Kako ste slatki.
Nedostajala si mi, bako! -Volim vas.
Sendi.
Tako mi je žao.
Mama.
Ralfi.
Tako mi je žao, mama.
Bio je najbolji.
Tako mi je drago da ste svi ovde.
Naravno. I ne želim da brineš ni o čemu.
Ja ću se pobrinuti za sve, službu...
Ne. Slušaj me, Ralfi.
Sve to može da čeka.
Tvoj otac je bio tako uzbuđen zbog Božića...
Da nas vidi da smo uznemireni, bio bi ljut.
Mnogo sam razmišljala o ovome.
Ovo ne sme da bude ono o čemu razmišljamo svakog Božića.
Mora da nam ostane u lepom sećanju.
Obećaj mi.
Biće ovo divan Božić.
Onaj koji nikada nećemo zaboraviti.
Mama.
U istoriji nemogućih zadatka, ovaj je na prvom mestu!
Nema šanse. Nemoguće! Odustani, glupane!
Obećavam.
Dobro.
Šta sam uradio?
Otac je bio razlog za najlepše Božiće
svih nas.
A sada je sve bilo na meni?
Osvesti se, čoveče!
Milioni ljudi uspevaju svake godine jer svi znaju recept.
PORODICA PARKER BOŽIĆ
KADA PADNE SNEG, AVANTURA ZOVE
Pogledajte ponija!
SAVRŠENA PRAZNIČNA GOZBA
Da! Ćurka!
SEZONA DAVANJA
Srećan Božić!
Morao sam da izvedem ovo.
Za uspomenu na moga oca i za svaki sledeći Božić.
"Fragile". Mora da je italijanski.
Bampasovi!
Ni prstom da nisi mrdnuo!
Odjednom mi je palo na pamet da glas mog oca
više nikada neće odjeknuti u ovim sobama.
Osigurač je ispao!
To je bio moj stari dom.
Sa svojom svetlošću, bojama i mirisima.
Ali zauvek se promenio.
PRUIT - VOZNOVSKI - KISEL DAKVOT - ŠMIT - HIKI - ORD
Na jugozapadu donose "čili kon karne".
FENTON - ŠEJFER - KLARK PULASKI - ZUDUK - BRAJFOGEL
Atlantske države, paprikaš. Ali ovde u Homanu,
donosi se legendarni đuveč za teška vremena.
Svaki komšija je doneo đuveč.
Trebaće nam godinu dana da sve ovo pojedemo.
Ova izgleda kao tunjevina, maslina i pasulj.
Mislim da je to borovnica.
Da vidimo.
Ovo je boranija i turšija i...
I ukus cimeta.
Tako inventivno.
Bez obzira na neprijatan ukus ili sastojke koji se ne prepoznaju,
niko se nije usuđivao da baci hranu u kući moje majke.
Dirljivo je što su se svi potrudili zbog nas.
Hoćemo li imati ćurku za Božić?
Ne. Moramo prvo da pojedemo sve ovo.
Vruće.
Njam! -Bože.
Kečap i... Šta mislite da je to?
To je majonez. -Da.
Kuvani majonez.
Ovde je hladnije nego u Čikagu.
Izgleda dobro.
Ne znam. Ruke mu nisu iste veličine.
On to ne zna.
Ovo je sigurno vrhunac Markovog i Džulinog Božića.
Bliski susret sa Delbertom Bampasom.
Najpametniji član porodice primitivaca u susedstvu.
Zdravo.
Zdravo tebi.
Pravimo Sneška.
Zove se Iskričavi.
Ne slažem se s tim.
Loša ideja.
Sneško ovde ne traje dugo.
Bogami! Nasilnici iz susedstva se reinkarniraju.
Ono što je nekad bilo premlaćivanje i iznuda
postalo je užas mehanizovanih napada.
Da!
Ubili su Iskričavog!
Šta?
Zgrabi ga! -Imam tvoj šal!
To je moje! -Sada je moje!
Vrati se ovamo! Vrati to!
Ovaj grad je prepun iznenađenja, zar ne?
Kako zabavno.
Hajde. Idemo unutra.
Ovo je novi problem u božićnim planovima.
Mark i Džuli su upravo pali na dno lokalnog društva.
O, dođite, svi vi verni
Čuo sam se sa svojim menadžerom
i zamolio sam ga da javi ovde bilo kakve vesti.
Zato vas molim da se uvek javljate na telefon.
Da.
Ralfi, kako ide s tvojim romanom?
Kad bi majke znale svaki detalj naših života,
nikada ne bi spavale.
Najbolje je ne reći previše.
Imam nekoliko dobrih planova.
To je stvarno dobro znati.
Izvukoh se iz žiže.
Onda se zaista možemo fokusirati na ulazak u božićni duh.
I uvukoh u problem.
Apsolutno.
Biće sjajno.
To je za samo pet dana.
Ralf to drži pod kontrolom.
Da? -Zar ne?
Nego šta.
Biće odlično.
To bi usrećilo tvog oca, Ralfi.
Jedva čekam da vidim šta ćeš da uradiš.
I ja isto. Moram nešto da smislim.
Idem da prošetam.
Da udahnem svežeg vazduha i razbistrim glavu.
Vratiću se.
Hajde. Bežite odavde.
Ne i psi Bampasovih.
Mučili su mog oca ceo život.
Sada čak i oni očekuju da ga zamenim.
Kako da zamenim najvećeg božićnog majstora svih vremena,
posebno kada je on taj koji svima nedostaje?
Ponekad, u najočajnijim trenucima života,
univerzum nam nudi znak.
FLIKOVA KAFANA
Zvončići, zvončići Zvone ceo put
Možda mišljenje Homanovog trusta mozgova može pomoći.
Moj stari drug Flik je nasledio bar od svog oca.
Pre toga, bio je poznat kao genije...
BOGU VERUJEMO OSTALI PLAĆAJU
Koji je zalepio jezik za zaleđen jarbol.
Da! -Da!
Vodiš.
Vodiš, Švarce. Poslednje bacanje.
Švarc je potrošio sreću u četvrtom razredu.
Ovih dana je pio na račun kod Flika
ili kod kuće sa mamom.
Za sve krofne, naivčine!
Da li je moguće? Švarc? Trijumfuje?
Nema šanse.
Opet je to uradio.
Čestitamo gomili đubreta!
Hajde, popijte, svi.
Izgleda da sam podržao pogrešan tim. Opet.
Sto je smeće.
Smeće? Voskirao sam ga.
Neke stvari se nikada ne menjaju.
Naročito Flik i Švarc.
To je zato što znaš da će ostati.
Da, imaš...
Ralfi! -Ralfi!
Drago mi je da vas vidim.
Hajde, popij piće! Kosmopolita se vraća.
G. Uspešni nas je udostojio svojim prisustvom.
Daj, nikad vas ne bih zaboravio. Verujte mi, pokušao sam.
Istina je bila da sam pre mnogo godina obećao sebi
da se neću vratiti u Homan dok ne budem zaista uspeo.
I sad nemam srca da im kažem sramotnu istinu.
Fliče! Daj nam svima turu. Stavi na moj račun.
Hajde. -Da.
Šta? Platiću dug. Nekad.
Evo za vas dvojicu. Za mene.
Ralfe. Za tvog oca. Dobar čovek.
Hvala.
Žao mi je, Ralfi. Bio je najbolji.
Za starog. -Za starog.
Ne. Smrt za sve barske pacove širom sveta.
"Flikova kafana".
Niko ne zna za kim zvono zvoni.
Da... Da li je Lari ovde?
Da li je Lari Novak ovde?
Ne. Žao mi je, gđo Novak. Lari nije ovde.
Da, i vama srećan Božić.
Da li ste se ikada zapitali šta se dogodilo srednjoškolskom kvoterbeku?
Naš se pretvorio u dobrog starog Larija Novaka.
Šta radite ovde za Božić sada?
Ovde je isto kao i uvek.
Da, samo uobičajeno.
Ne, uobičajeno nije prihvatljivo.
Treba mi još nešto. Ove godine sve zavisi od mene.
U tom slučaju, predlažem da počneš da piješ
i ne prestaješ do Nove godine.
Ne, ovo je ozbiljno. Lari?
Šta hoćeš od mene? Dolazim ovde da izbegnem svoju porodicu.
U redu. Imam ideju. Evo, uzmi to.
Doći ćemo do neke ideje.
Neke ideje. U redu. -Da. U redu.
Rešićemo. -Ali prvo,
daj turu. Da podmažemo mozak.
To je dobra ideja. -Božić je...
Imam terarijum.
Dobro.
To je akvarijum za zmije i guštere.
Veoma je stimulativno.
To je sjajan start. Volim terarijume.
Moja sestra poznaje momke koji imaju mali avion.
Moj rođak, Krejg, ima bizona. -Da.
To bi bilo fantastično. -Ogroman je!
Nema loših ideja, momci. Nastavite. Treba mi to.
To je magija koja mi treba. -Imamo te.
Hajde, za Božić. -Božić...
Ralfe, skoro je 10 sati. Jesi li budan?
Dakle, da li je ovo spisak?
Onaj zbog kog si me probudio u 3 ujutru?
Da. To je moj božićni plan.
Dobro. U redu.
Neke su dobre.
Sankanje. To je sjajno.
Možda bi ti i Mark to mogli. Izlet oca i sina.
Odlično. -Ali neke od njih su...
Bacanje satira?
Sekira, bacanje sekire. Ubojna sekira.
U redu. Još bolje.
"Hvatanje i ubijanje ćurke."
Možda to da kombinujemo s bacanjem sekire.
Moglo bi biti zabavno za decu.
Ova ovde. "Volontiraj u narodnoj kuhinji."
Vidiš, ta je precrtana.
Da, moglo bi biti previše.
"Uron polarnog medveda. Terarijum?
Čips i salsa. Zbaci Kastra." Ja sam za.
Ambiciozno. Ali mi to možemo.
Bizon. Tri znaka uzvika. Dakle, da se preselimo tamo?
Ne. Donećemo ga ovamo.
Bizon? Životinja.
Da, neke treba da se ispeku. Ali...
Možda previše komplikuješ ovo.
Zašto ne budemo jednostavni?
Mogli bismo ići na klizanje. Volela bih to.
Znam.
I... Možda da radimo uobičajene božićne stvari.
Stvarno? -Da.
Mogli bismo da počnemo sa ukrašavanjem kuće. Važi?
U redu. To je... malo dosadno.
U redu. Dakle...
Ne, počnimo sa tušem.
U redu.
Ralfi, pazi, gore su pauci veliki kao mačke!
Tavani su muzeji ravnodušnosti.
Zatrpani smećem koje ne želite da gledate,
ali nemate hrabrosti da ga bacite.
Ovde je haos.
Kako da nađem ukrase ovde?
U kartonskim kutijama!
Kojim? Ima ih na stotine.
Vidi sam. Zauzeti smo ovde!
Izgleda kao poremećeni Uskršnji zec.
Još uvek traumatično.
Moja prva pisaća mašina.
Priče koje smo mogli da ispričamo.
OTVORI OVDE
Uspomene prošlih Božića.
Ovo će biti lako. Čekaj...
Šta, kog đavola?
Sendi, samo pokušavam da pomognem.
To ne ide tamo.
Mislim... U redu.
Možda da počnete da radite...
Mnogo sam ispred tebe.
Šta je ovo? Prokletstvo!
Poseklo me.
Ne. Nemoj. Usta su ti puna zaraza.
Da stavimo baktin na prst. -Mama, u redu je.
BAKTIN
Lek moje majke za svako oštećenje kože,
od trna do odsecanja glave, bio je tufer natopljen baktinom.
Tvoj otac je mrzeo tu jelku.
I ja. Odakle nam?
Kupila sam je pre nekoliko godina, misleći da će olakšati stvari,
ali tvoj otac ju je proterao na tavan.
Bio je u pravu. Nabavićemo pravu jelku.
Danas. Nećemo to veštačko smeće.
Ti si glavni.
Šta je bilo?
Znam da imaš mnogo toga na svojim plećima,
ali treba da uradiš nešto za mene.
Da, mama. Naravno. Sve.
Želim da napišeš čitulju svom ocu za novine.
Ja?
Ti si pisac u porodici.
Reci to izdavačima.
Da. Samo moram da smislim šta da kažem...
Mi tri kralja Orijenta smo...
Dolaze. -Ko dolazi?
Spusti se. Sendi, dole!
Postoje dve priznate škole mišljenja
o prazničnoj tradiciji koledarenja. Prva...
Koledari!
Veruje da je to poklon svetu.
Druga škola... -Gasi svetla!
...kojoj je naša porodica predano pripadala,
veruje da su koledari pošast koja je na zemlji
da pljačka vreme i uništava strpljenje.
Šta radite? To su samo koledari.
Tačno. Oni su kao krpelji.
Jednom kada ti dođu do vrata, ne možeš ih se otarasiti.
Sakrij se.
...zauvek, nikada ne prestajući Nad svima nama...
Šalite se, zar ne?
Ne.
Pre par dana sam popustila i postavili su mi zasedu.
Otpevali su cele tri pesme pre nego što sam uspela da se oslobodim.
Zvezda kraljevske lepote sjajna...
Ovde su.
Ali tako su slatki. Pogledajte im kostime.
Ne ohrabruj ih.
Odrasla sam na koledarenju.
Kako si mogao?
Nisam znao.
Ali ne možemo ih samo ostaviti tamo ovako.
Da, možemo!
Provaljeni smo. Namamiću ih. Idite.
Mama, ne!
Spasite se! Idite!
Mama! -Spasite decu.
Ovo je tako ludo! -Hajde, napolje!
Ima jedan ovde! -Zdravo!
Mi smo tri kralja Orijenta Noseći darove daleko putujemo...
Tata! Nešto nije u redu sa ovom sekirom.
Hajde.
Trebalo je da nabavimo testeru.
Idemo po jelku!
Stvarno?
Hajde.
Vladali...
Oni beže!
Žao mi je. Bilo je divno!
Srećan Božić, vi...
Vi... govna!
Terense!
Šta mislite? -Mislim, u redu je.
Dokle god si...
Pogledaj tu. -Jelke.
Dobre su? Da. -Da.
Zdravo. -Zdravo.
Sviđa mi se ona. -Ova.
Sviđa mi se ta. -Izvolite, gospodine?
Samo tražim jelku.
Visoku, nisku, mršavu, debelu?
Saznaću kad je vidim.
Samo me obavestite ako...
Ako je vidim. Prilično tanak izbor.
Kako to misliš, tata? Ima dosta jelki.
Da. -Ne, Mark.
Da! Sve su tako lepe.
Dođite. Slušajte. -Šta?
Jedna od stvari koju me je otac naučio
bila je da se moraš cenjkati ili će te opljačkati.
To je bitka pameti. Je li tako?
Ne smete da im kažete šta mislite.
Ali morate im ući u glavu.
Krećemo sa niskom ponudom. Važi?
Uvredljivo niska ponuda.
A ako kreneš, prihvatiće je.
Uvek to urade.
Razumete?
Pratite me. Idemo! -Da.
U redu. -Idemo.
Našli ste šta vam se sviđa?
Mogao bih, možda,
sa ovom oskudnom ponudom koju imate,
mogao bih da vam dam tri, možda, najviše četiri dolara...
Za onu.
Ali, Ralfe, nije li to...
Ne sada, ženo, spremam se da ga pobedim...
Prodato.
Hvala vam puno. Idem po kanap.
Nego šta. Pogledaj je.
Jadnik, nije imao šanse. -Čak, rešio sam se monstruma!
Ćao!
Jesi li siguran da će stati u kuću?
Nego šta.
Porodica je bila oduševljena.
Zadivljena prizorom koji sam priredio pred njima.
Zar nije sjajno?
Trebalo je da je orežemo napolju.
Ne, to se samo tako kaže. Jelka se ne orezuje. I savršena je.
Izgleda kao da prolazi kroz pubertet.
Nije ni čudo što su nam je dali za četiri dolara.
Ne, čudo je kako sam uspešno ispregovarao.
Na posao! Hajde!
U redu! -Hajde! Idemo!
Vreme je za ukrase!
Prelepi mali anđeo.
Radio.
Radio. Šta je sa ovim?
Ništa važno?
Ne. -Ne.
Tri, dva, jedan...
Ne treba da imamo toliko crvene.
Sviđa mi se to.
Živeli! -Živeli!
Živeli.
Jedan od najboljih razloga da imate decu
je da ih naterate da rade stvari koje ne želite da radite kao odrasla osoba.
Ovo je dobro mesto?
Više. Probaj... -Hajde.
Ovde? -Sada, gore.
Sada unutra. Oba. -Ovde?
Unutra i gore. -Unutra i gore.
Zašto nisi samo pokazao tamo?
Izgleda dobro. -Da.
Nastavite.
Zašto ne pomažete?
Zabavljamo se gledajući vas. -Da.
Kada smo sami, to je kao dečji rad.
Ne, dušo, nije rad ako ti ne platimo.
Da.
Živeli. -Da, živeli.
Kačiš previše na dnu.
Ne mogu da dohvatim!
Koristi merdevine.
Pažljivo, dušo.
Mark, drži merdevine.
Držim!
Da, dobro ti ide, dušo. Samo malo više.
Izgleda stvarno dobro. -Šta je sledeće?
Imamo celu stranu prema prozoru.
Bako! Da li spavaš?
Ne, samo odmaram oči.
Bilo je zabavnije kad svi rade.
Da. Deda nam je uvek pomagao da završimo jelku.
Znate šta? U pravu ste. -Da.
U redu, evo nas. Hajde. -U redu.
Ukras za vrh!
To nije anđeo! Uvek imamo anđela.
Brzo misli.
Ne ovde u Homanu.
Dušo, uzmi, molim te.
Deco, dođite kod bake. -Da.
Da zakačim ovo,
treba mi spoj mističnosti i legende.
Homan je zvezdana zemlja.
Ako nemate zvezdu, zaboravite.
Deda Mraz neće ni svratiti.
Čekaj.
Improvizujem. Gradim nove tradicije.
Dobro je. -U redu.
Nema sumnje. U ovim krajevima,
nema zvezde, nema Božića.
Hajde, progutaj mamac.
Tako je.
Dobro.
Pala je na priču.
TATINA ČITULJA ROÐEN 16. APRILA, PREMINUO 19. DECEMBRA
Krećemo za 15 minuta. -U redu.
Kako ide?
Ne može biti bolje.
Pogledaj ovo.
Ove čitulje su tako bezlične.
Učini je ličnijom.
Ovo je poslednji put da većina ljudi
o njemu razmišlja. Veliki je to pritisak.
Da.
Ako neko to može, to si ti.
Moram da se spremim.
U redu. Silazim za par minuta. -U redu.
Ljudsko biće ima neverovatnu sposobnost da izbegava svoje najveće odgovornosti
kada je nešto lakše u blizini.
Ne odgovaraj! Očekujem važan poziv menadžera.
Dobar dan. G. Ralf Parker ovde.
Dobar dan vama, g. Parkeru.
Nadam se da vas nismo uhvatili u nezgodnom trenutku.
Ne.
Vaša ekselencijo.
Rendi.
Da. Koga si očekivao, predsednika Niksona?
Na opšte iznenađenje, moj mlađi brat, Rendi,
prilično se dobro snašao.
Putuje svetom zbog posla, pravi Rokfeler.
Zovem da vidim kako je mama.
Da, rekla je da dolaziš.
Vidi, Ralfe, to je...
Nije tako lako doći od Indije do Indijane.
Ali radiš na tome, zar ne?
Da. Na aerodromu sam. Samo čekam da se pojavi moj avion.
I, istinski, Rendi je zabijao glavu u pesak.
Pa kako je mama?
Nepisano pravilo među braćom i sestrama
je da pod određenim vanrednim okolnostima,
pogodak ispod pojasa nije samo pošten, već i neophodan.
Mislim da joj se vraća snaga.
Šta to znači?
Konačno je nešto pojela. Hvala Bogu.
Pola krekera.
Kreker? Čekaj, to je to? Jedan kreker?
Da, još uvek je u krevetu.
Zdravo, mama.
Ali danas je govorila.
Šta je rekla?
Jednu reč.
Rekla je: "Rendi."
Svi znamo koliko si zauzet i koliko se trudiš da dođeš.
Ne, čekaj! Ralfi! Čekaj, ne!
Ralfi, ne idi, nemoj... -Ustala je.
Ralfi, ne prekidaj...
Moram da idem. Srećno, Rendi. Ćao. -Ralfi, ne prekidaj...
Ima hobista, ljubitelja i diletanata,
ali niko od njih nije ni prići najdosadnijem amateru od svih...
Pufne.
Zanesenjaku.
Spakovala je svoje klizaljke?
Uvek.
Izgledaš kao princeza.
Moja žena je bila priznati poklonik umetničkog klizanja.
U redu. Idemo.
Idemo.
Zabavi se, Ralfi. -Ćao, mama.
Njena oštra sposobnost da se seti svakog klizača,
poteza i vrednosti poena je usklađena samo sa...
Njenim potpunim nedostatkom sportskih sposobnosti.
Stvarno sam dobra kada izađem na led.
Imaš tako čvrste gležnjeve, čudim se da su popustili.
Vidi. Našao sam ove na tavanu. Zabavno.
Hvala.
Ostaviću ti ovo, dušo.
Mogu da radim trikove i slično.
Većina nasilnika uživa u malo slobodnog vremena za praznike,
ali za određene, lov nikad ne prestaje.
Mogu da uradim arabesku.
Da li si to uradila na tremu?
Kao nesvesni plen u Tanzaniji,
Džuli, Mark i Delbert su bili ometeni džunglom smetlišta Bampasovih.
Uspori! Muka mi je od vožnje.
Šta?
Ono što se desilo bilo je neizbežno.
Mark. Vratili su se! -Idite u dvorište.
Tu su.
Bolje vam je da bežite!
Hajde, Mark. Požuri! -Vidimo se kasnije.
Zaglavio se.
Deco. Hoćete da se igrate...
Stanite!
Varvari! Ne dok sam ja na straži.
Pusti ga! -Reci to i pustićemo te.
Moli za milost. -Ne!
Moli. -Reci to.
Dobro, milost!
Dosta je!
To je njegov tata. Bežimo. -Beži!
Bebama treba tata da ih spase. Vidimo se drugi put!
Mark, jesi li dobro? -Ostavi me na miru.
Mama.
Hajde, dušo. Dobro si. Idemo.
Uspeo si. Sad smo na meti.
Tupane.
Pazi na jezik.
Da li je u pravu? Da li se iza Delbertovog hladnog pogleda krila neizreciva mudrost?
Da li sam time što sam ih štitio pogoršao stvari?
Vratili su se!
Bože! Ne Crni Bart i njegova banda.
Tvoj stari neprijatelj. Šta ćemo da radimo?
Borićemo se.
ZA ŠAKU GRUDVI
Ponovo se srećemo...
Ralfi.
Za mnom.
Pali!
Beži od mene!
Uzvratite! Šta to radite?
Beskorisni su.
Ne Marka!
Tata! Spasi me!
Ne!
Ne, tata!
Vratićemo se, Ralfi.
I nećeš biti tu da ih spaseš.
Idemo!
Ralfe!
Ko će se sada boriti za nas, mama?
Poješće nas vukovi.
Svaki roditelj shvati da svoju decu ne može štititi zauvek.
Na kraju, moraju sami.
ROBNA KUĆA HIGBI
Moram da vratim Božić na kolosek.
I nema boljeg mesta od najvećeg i najsvetlijeg mesta u celom Homanu.
Vidi. Izlozi "Higbija".
Hoćete li to da vidite? Hajde. Idite.
Baš kao što si opisao. -Dobro je. Zar ne?
Magično odoleva testu vremena.
Izlog u "Higbiju" nije razočarao.
Baca čaroliju i na mlade i na stare.
JENKI KLIPER
Polako sam osetio kako božićna žeravica ponovo tinja.
Vreme je da se to pretvori u pucketanje.
Ko želi da vidi Deda Mraza?
Da! -Da!
On je unutra sada. Hajde, idemo.
Srećan Božić!
Ovo je neverovatno!
Neverovatno!
Bilo je. Hvala Bogu. Stvarno je bilo.
Idite u red za Deda Mraza.
Čekamo vas ovde kad završite.
Važi, mama. -U redu. Ćao. Volim vas.
Gledanje Božića očima vaše dece
ima moć da prizove davno zaboravljena sećanja i emocije.
Ne dozvolite mu da vas udari u lice.
U redu je.
Šta imamo?
Imam božićni budžet i evo liste.
U redu. -Vi se, deco, zabavite.
Idem da sednem. -Ćao, mama.
"Letač F-23, gladni nilski konj, rerna za lako pečenje."
Da. Sve je tu. -Spremni?
Idemo! -Idemo!
Evo, gospodine. Izvinite. -Jeste li dobro?
Izvinite. -Svi su dobro. Idemo.
Evo štake. -Žao mi je.
Hvala.
Eno je. -Zdravo, mama.
Zdravo. -Imali smo malu nesreću.
Sedi.
Evo nas. Tako. -Hvala.
Bože. U redu. -Ja ću.
Idem. Ja ću ovo. -Siguran si?
Nema problema. Mogu ja to. -U redu. Srećno.
Hoćeš jedno? -Da.
Želimo vam srećan Božić
I srećnu Novu godinu
Želite malo?
Ne. -Ne.
Dobro.
Sviđa mi se ova vrsta božićne kupovine.
Veoma je civilizovana.
Srećan Božić. -Hvala.
Imam slagalicu i sve sitnice.
Bravo. Gde su deca? -Dobro za početak.
Otprilike na pola puta.
Dobro. Idi! -U redu.
Moj muž ide u božićnu kupovinu.
Imala je nezgodu na klizanju.
Sigurni ste da ne želite malo?
Da. -Da.
U redu.
RERNA ZA LAKO PEČENJE
Bože...
Srećan Božić!
Imamo divlju. Podigni je.
Poslednja šansa.
Ne treba.
U redu.
Srećan Božić.
Ko je sledeći? -Ti si sledeći.
Hajde gore. Idemo.
Idemo. Hajde! Da se nisi usudio!
Gospode.
Uzmi briska. Idi po briska. Hajde.
Stavi to u pismo ove godine. -Dođi sutra.
Ne treba da pijem ovoliko na prazan stomak.
Imam slatki štap u torbi.
Hajde, gospođo...
OTVORENO
Srećan Božić!
Dakle, ti si pravi Deda Mraz?
Evo ga opet.
Naravno da jesam.
Irvasi. Koliko? -Osam.
Nevaljala deca. Šta dobijaju? -Ugalj.
Tvoje zakonsko ime? -Kristofer Kringl.
Severni pol. Geografska dužina i širina?
Devedeset severno, sto trideset pet zapadno.
Dobar si. Veoma si dobar.
Da, jesam.
Ukras za vrh jelke. Zvezda ili anđeo?
Daj, Kringle, nemoj ovo da zezneš.
Zvezda!
Moj momak. -Stvarno si Deda Mraz.
Da, jesam!
U redu. Želim...
Mačku, mogu. Za drugu stvar, moraš sama.
Dogovoreno.
Idemo. Srećan Božić!
Deda Mraze. Šta je druga stvar?
Tražila je hladnjak za plimut iz '66.
Pusti!
Uspeo si?
Mislio si da neće moći to da uradi.
Zvončići, Betmen smrdi Robin je sneo jaje
Betmobil je ostao bez volana Džoker se izvukao
Prokleti hladnjak!
Šališ se? -Čoveče. Opet?
Jadni Ralfi.
Jaje. -Da.
Nema više.
Mora da se šališ.
Smestite se udobno. Potrajaće.
Moram pustiti da se sam ohladi. -Čoveče.
Mama, možemo li da se igramo u snegu?
Da. Zašto ne?
Uzmite rukavice.
"Ne, dušo, uzmi plimut."
Ne. Ne radi se tako.
Morate čvršće nabiti, ako želite da leti dalje.
Da vam pokažem. Moraš je sabiti.
Dajte, pravili ste grudve ranije.
Ako želite da ide daleko, morate je sabiti.
Što ga jače nabijete, to će dalje ići.
Ovako. Onda ide...
Tako, u redu? Srećno.
Ovako?
Pitanje je da li imate dovoljno municije?
Šta sam uradila?
Ti si njegov saučesnik. Grudvanje!
Nisi smeo da me izazivaš.
Baci je nazad.
Sredi ih, Ralfi!
Hajde.
Mislio sam da si povređena.
Ne osećam bol. -Na čijoj si strani?
Ja i Mark. A ti i Džuli.
Važi.
Hajde, mama. -Stani. U zaklon.
Čekajte me.
Čekaj...
Vrati se u auto, mama!
Da. To je dobra ideja.
Ne. U zaklon! Beži!
Ne možete da me pogodite!
Da se kladimo? -Da, možemo!
Ne, ne možete! -Gledaj ovo!
Pogodi ga, tata!
Bože! Ubio sam Džuli!
HITNA POMOĆ
Tata, prošao si tri znaka za zaustavljanje.
Hvala, Mark.
Evo tvog oca.
Svi napolje, molim vas. -Ralfi.
Dođi. Držim je. Dobro je. Hajde, dušo.
Stigli smo kući? -Ne, mama. U bolnici smo.
Uđi u bolnicu, molim te?
Hoće li izgubiti očnu jabučicu?
Ne gubi ništa. Uđi unutra.
Ti si kriv.
Bio sam tamo. Video sam. -Polako.
Bićeš dobro, dušo. -Dobro je.
Mark, nije ljubazno buljiti.
Vidi to.
Ja sam kiklop.
Hajde, idemo kući. Staviću malo baktina na to.
Tako mi je žao, dušo.
Ne, u redu je, dušo.
Doktor je rekao da će to biti nekoliko dana, najviše.
Da. Bolje je da budemo sigurni. Ne želimo da nešto uđe u oko.
Kao grudva?
Idemo kući. Bićeš bezbedna.
Ralfe.
Da li smo opljačkani?
Moj um se suočio sa mračnom stvarnošću
da je svaki dolar koji smo izdvojili za Božić potrošen!
I sada, tri dana pre Božića, šta smo imali za to?
Ništa! Nijednu smrdljivu stvar!
Jedina prednost je što...
To boli? -Ne.
Deca nisu imala pojma.
Kučkin sin.
U pravu si.
Suočen sa nemogućom situacijom,
uradio sam ono što bi svaki dobar roditelj uradio u ovakvom trenutku.
Potpuno ignorisao problem i nadao se da će nestati sam od sebe.
Rubene. Ralf Parker je.
Samo sam hteo da te nazovem i obavestim
da sam blizu završetka moje dorade rukopisa.
Verovatno ću završiti za nekoliko dana.
Ako će značiti...
S obzirom da nismo čuli...
Još ništa?
Da. Još jedna šansa.
Da li su primili korpu voća koju sam poslao?
Znam. Uradiću je.
Ralfe, znam da ćeš napisati odličnu čitulju,
ali sada, moramo da se fokusiramo na Božić.
Da, znam. To bih najviše voleo.
Ali zaluđen sam čudovištima
koja su pokrala poklone našoj deci.
Sve sam kupio. Svaki poklon.
Bio si divan u "Higbiju".
Bio sam. Stvarno jesam.
Ali onda, znaš, upadamo u grudvanje.
Zabavljamo se i Mark kaže: "Ne možeš da me pogodiš!"
Onda se stvorila niotkuda.
Nisam je video. Samo se teleportovala.
Ralfe. Dušo! Svi znaju da nisi namerno pogodio ćerku.
Čoveče.
Moj tata je činio da sve ovo izgleda tako lako.
To rade dobri roditelji. Ali to ne znači da je bilo lako.
Sakupila sam sav naš novac
i ono što nam je ostalo od božićnog fonda,
i još uvek možemo da kupimo deci neke poklone.
Koliko imamo?
Uključujući sitninu iz pepeljare...
Dvadeset jedan dolar i sedamnaest centi.
Gore nego što sam mislio.
Stvari su potonule do nivoa
da pokušamo sa najdelikatnijim roditeljskim manevrima,
da smanjimo očekivanja.
Deco.
Ovog Božića smo mislili da bi moglo biti zabavno
da se malo više fokusiramo na zahvalnost.
Da... -Važi?
Čekaj, šta se dešava?
To je bilo brzo.
O tome smo želeli da razgovaramo.
Jer Božić se zapravo ne odnosi na to koliko sjajnih poklona dobijate.
Zar nije to?
Prokljuvili su nas.
Ne. Nije, Mark.
Jer ovo je deo Božića. Zar ne?
A možda i najbolji deo.
Svi zajedno, uživamo u ukusnoj, domaćoj hrani.
Dobar pokušaj, Sendi.
Hoćete da kažete da nećemo dobiti poklone, samo još đuveča?
Ne. Ono što pokušavamo da kažemo
je da će biti poklona, samo, verovatno ne onih koje ste želeli.
Da li to znači da Deda Mraz ne dolazi?
Izvuci se, spasi se!
Naravno da dolazi.
Jer Deda Mraz uvek dolazi. -Da.
Želimo samo da imate na umu jednu stvar.
Molim te. Ne govori to.
Važna je dobra namera.
Ne! Rekla je to! Deca mogu da namirišu taj smrad sa velike udaljenosti!
Znači, Božić će biti sranje?
Znao sam! To znači da neću dobiti sanke, zar ne?
Manje prkosa, a više zahvalnosti, gospodine.
Svakako su shvatili poruku.
Možeš li kod Marka?
Izvini.
Hoćeš da igraš pasijans?
Jednookog Džeka?
Ne, hvala, bako.
Moram nešto važno da rešim.
Mark, idemo u šetnju.
Hajde.
Pivo za tatu, "Širli Templ" za dete.
Za Božić.
Živeli. -Živeli.
Genije "Širli Templa".
Nekoliko jednostavnih sastojaka koji čine da se dete oseća kao da je odraslo.
Ne. Ralfi, posle ovakve nedelje,
ne brini o tome. Kuća časti.
Da li sam čuo da kuća časti?
Ne. Nisi.
Kako ide tvoj Božić, dete?
U redu je. Pretpostavljam. Pokušavam da se fokusiram na zahvalnost.
To je stvarno bez veze, Ralfe.
Mark. Jesi li ikada ranije bio barmen?
Imam deset godina.
Dovoljno. Dođi ovamo. Zabavi se. Hajde.
Ima li ovde? Ne. Ništa.
Vidi ga!
Pođi sa mnom.
Šta hoćeš? Spremam se da nahranim jastoga.
Našla sam tvoje štene.
Nekako je izašlo.
Šta ti hoćeš?
Ako želiš svoje slatko malo štene, želim nagradu.
Kakvu nagradu?
Tako je.
Nema šanse.
Da.
Dobro je. Nosi tamo.
Hvala, klinac. Dobar si.
Mark, javi se. Hajde.
Halo?
Trenutak. Da proverim. Da li je Džunior ovde?
Džunior Kisel?
Ne, žao mi je, gospođo.
Ovde nema nikoga po imenu Džunior.
Srećan Božić i vama. Ćao.
Bravo. Sjajno si to uradio.
Sjajan je.
Talenat.
Dobro urađeno, dete.
Eto.
Flik. Pivo i kesu čvaraka. Stavi na račun.
Nema čvaraka.
Koji bar nama čvarke?
Prošle nedelje im je nestalo kukuruza.
To je bar koji pozajmljuje tipu,
koji ima veliki dug, a ne poštuje mesto.
Ne sviđa mi se tvoj ton.
Iako nikad ne bi priznao,
duboko u sebi, Flik je hteo da očita Švarcu lekciju,
još od onog davnog dana na igralištu.
A kakav biste ton voleli, vaše visočanstvo?
Znate, možda vam je malo udobnije
niz ulicu u "Viteškoj kapi".
"Viteška kapa"?
"Viteška kapa". Danteov poslednji krug barova.
"Viteška kapa"?
Misliš?
Da, možda i mislim.
Da? -Da.
Da? Povuci reč.
Zašto bih? -Kunem se majkom, Fliče.
Povuci reč! -Da?
Šta kažeš na ovo... Povući ću reč, ako se spustiš niz rampu.
Rampa? Niko sa pola mozga ne bi pristao da ide na rampu.
Šta ti je, poludeo si?
Ja sam odrastao čovek. Neću da jašem nikakvu rampu.
Ali Flik je već bio dva poteza ispred.
I... Obrisaću ti dug.
DŽUNIOR - ŠVARC - AJK
Siroti Švarc je nadmudren.
Da ne izgubi obraz kod društva iz kafane,
Švarc je zapečatio svoju sudbinu.
Dogovoreno. -U redu.
U redu. Svi napolje. -Tata, idemo!
OTIŠAO NA RAMPU VRAĆAM SE ZA 20 MINUTA
UPOZORENJE VOJNA INSTALACIJA
Rampa, napušteni eksperiment Inženjerskog korpusa vojske.
Zimi se pretvara u zaleđeni užas.
Na rampi se vozite u svom kovčegu.
Jebote... -Šta reče?
Ne. Ništa.
Evo. Tvoja je sahrana.
Na tome će se spustiti?
Šta, dođavola, gledate? Glupa deca.
On je lud.
Nastavi da se penješ, Švarci.
Idemo! Postaje hladno.
Šta radiš, čoveče?
Odustaće. Ne brini.
Ovo je ludo.
Izbrisaće mi dug.
Ideš dole
ili ćemo stajati ovde dok nam se jaja ne zalede?
Ako je osveta jelo koje se služi hladno, ovo je bila smrznuta večera.
Nema šanse da se ubijem zbog ovoga. To je ludo!
Švarce! Utrostručujem izazov!
Ako se Švarc sada povuče,
neće moći da se pojavi u "Flikovoj kafani",
ili Homanu, nikada više.
Ubedio sam ga sada.
Da se sklonimo.
Ralfi. Biće on dobro, zar ne?
Treba da se sklonimo sa puta.
Uradiće to. -U redu, idemo.
Džeronimo!
Švarce.
Švarce, probudi se. -Švarce, probudi se.
Je li živ?
Mislim. Ne znam. Švarce, probudi se, čoveče.
Švarce.
Smrdi!
Mislio sam da smo te izgubili, brate.
Jesam li to uradio? Da li sam obrisao dug?
Da, hajde, Fliče!
Da, oprošteno ti je.
Vodimo te kući.
Čekaj, ali prvo, idemo na piće.
Stavi na moj račun.
Podstaknuti hrabrošću i zanosom,
kafanski ljudi su uzeli stvari u svoje ruke.
Ne! To su moje sanke! -Hajde.
Svaka razumna osoba zna da niko stariji od 40 godina ne treba da se sanka.
Ali to nisu bili razumni ljudi.
Nisi mogao da ne gledaš.
Sklanjaj se!
Nisam video toliko žrtava po hladnom vremenu od Korejskog rata.
Tata! Gledaj!
Mark! Ne!
Pazi!
Upravljaj!
Uspori, klinac.
Bože! Ubio sam Marka!
Zdravo... Tako je kasno.
Je li sve u redu sa Markom?
Manje-više.
To je dobro. Pobrinula sam se za poklone.
Hvala.
Nema na čemu.
Laku noć.
Uzgred, Mark je slomio ruku.
Moja majka je bila jedan od najkreativnijih
i najnemilosrdnijih igrača skrebla na celom Srednjem zapadu.
Svi su znali da je bolje da se ne sukobe sa njom.
BAZILION
Sendi, s druge strane...
Mislim da "bazilion" zapravo nije reč.
Da, jeste. Upravo si je koristila u rečenici.
To je rezultat dvostruke reči, pa još jedan,
i bonus od sedam pločica, koji iznosi 50 poena.
Samo sekund.
Sto dvadeset dva poena.
Deco, kada je vaš otac bio vaših godina,
imao je sličan problem, ali ga je rešio.
Afera Skat Farkus.
Stvarno? -Šta se desilo?
Isprašio je tur tom klincu. To se desilo.
Tata je nekoga pretukao?
Čekaj, ta priča je istinita?
Da li je tako teško poverovati?
Ralfe...
Da li te je opet uznemiravao?
Ne.
Morate nešto da smislite. Ne možete da čekate da vas napadnu.
Ormar.
To nije reč.
Da, jeste. To je otmena reč za garderober.
Imate jedan gore.
Nemam.
U Indijani kažemo "garderober".
Hajde, uzmi kaput.
Zašto?
Imam ideju.
Ruka. Za pet.
Celih pet poena za Sendi. Bravo.
Odvratan je.
Nikad gori.
Godina se završava i potrebne su mi dobre vesti.
Sve moje nade bile su vezane za jednog poslednjeg izdavača.
Halo, ovde Ruben.
Rubene. Opet je Ralf.
Ralfe... -Još si u kancelariji na Badnje veče?
To je posvećenost. -Da.
Zovem da proverim poslednji put, pre Božića.
Ne, Ralfe. Nema ništa...
Razumem.
To je to. Imao sam priliku. I sada sam dobio svoj odgovor.
Ralfi, jesi li dobro?
Da.
Ne.
Ta čitulja je najteža stvar koju sam ikada morao da napišem.
I upravo sam saznao zašto. Ja nisam pisac.
Pitaj bilo kog izdavača u Čikagu.
Nikoga nije briga, mama. Niko ne želi moju knjigu. Gotovo je.
Ralfi.
I čitulja?
Kako sažeti život čoveka u pasus?
Ne mogu to da uradim.
Ralfi.
Ralfi, pogledaj me.
Zaboravi na izdavače i pasuse.
Ne trudi se da napišeš savršene reči.
Život nije savršen.
Tvoj otac nije bio savršen.
Samo piši o čoveku koga voliš.
Ili nemoj. Na tebi je.
Izgleda kao ružičasta noćna mora.
Ovo je lampa!
Imao sam jednu kada sam imao osam godina.
Neverovatno, reči su potekle.
Čim sam se isključio,
reči i emocije su se izlile na stranicu.
Prsti su jurili da stignu poplavu sećanja
na mog oca.
MOJ OTAC RALF PARKER
Jesi li dobro?
Zapravo, jesam.
Dobro.
DŽULI - MARK - SENDI
Šta se dešava s vas dvoje?
Ništa! -Ništa!
"Ništa". Iza svakog "ništa" uvek postoji "nešto".
Evo ih. -Vidi! Još jedan Sneško.
Ćao!
Bože...
Bože, šta se desilo, momci?
Da, momci. Naleteli ste na nešto?
Panj?
To je moje! Hvala puno.
Tata će nas ubiti.
Pogledaj! Upiškio se.
Nisam!
Jeste.
Smeh, najoštrije oružje čoveka,
sposobno da od diva napravi miša.
Stvarno si se upiškio? -Umukni.
Mark. Dobro si to obavio.
Imam motorne sanke.
Čekajte malo, ljudi.
Radar severnoameričke vazdušno-kosmičke odbrane je registrovao
nepoznati leteći objekat na noćnom nebu.
Kreće se ka jugu, prema kontinentalnom delu,
veoma velikom brzinom. Ponavljam...
Da li je to ono što mislim?
Radar je upravo presreo signal
koji potiče sa Severnog pola.
To je Deda Mraz!
Znaš šta? Mislim da jeste.
Konačno smo bili jednu tihu noć daleko od Božića.
Bio sam slobodan.
Do jutra, moj posao bi bio...
Zvezda. Razbijena je.
U paramparčad!
Možemo li to popraviti?
Dušo, ja...
Rekao si da neće biti Božića bez zvezde.
Ne, dušo. U redu je. Možemo da provedemo sjajan Božić.
Ne! Rekao si da Deda Mraz neće doći bez zvezde.
Dušo.
Jesam li to rekao? -Da!
Nisam znao da će se ovo dogoditi.
Znao sam. Nema Božića.
U redu. Znaš šta? Izaći ću.
Doneću zvezdu. Još bolju!
Ralfi, Badnje veče je.
Onda da požurim.
Sve je zatvoreno!
Čuo si je. Kuda ideš?
Popraviću ovo.
Ralfe! Odustani od toga.
Ne! Ne odustajem.
Idem da nabavim zvezdu!
Imaćemo sjajan Božić!
Gubi se. Ne sada.
Ne sada, prokletstvo. Beži.
Gubi se.
ZATVORENO
Kako je padao mrak, izgubila se nada da ću završiti svoju misiju.
FLIKOVA KAFANA
Termin "provala i upad"
oduvek je imao tako nepristojan, zlokoban ton.
"Pozajmljivanje od prijatelja", s druge strane,
to zvuči sasvim komšijski.
ZATVORENO ZA BOŽIĆ! PIJTE KOD KUĆE
Da je Flik ovde, pustio bi me unutra.
Ali pošto nije...
Dođavola.
Hajde!
PIVO BLAC
Pobeda!
IZVINI! PLATIĆU PROZOR RALF
Sa zvezdom u ruci trijumfalno se vraćam svojoj obožavanoj porodici.
Božić je spasen.
Ti! Ne mrdaj.
Ruke uvis. Rekao sam, uvis.
U redu je. Znam vlasnika, Flika.
Samo sam pozajmio božićnu zvezdu. Ostavio sam poruku.
Ostavio si poruku. Ta ti je dobra.
Čekaj...
Ja te poznajem?
Skat Farkus.
Bio je tamo sa istim žutim očima.
Bože dragi, još je imao žute oči!
Nisam pričao sa Skatom
otkako sam mu čudesno isprašio tur pre nekoliko decenija.
Reci "predajem se"!
Možda me neće prepoznati.
Ralf Parker.
Prokletstvo!
Provala i upad. Nisam zamišljao da ćeš završiti ovako.
Čekaj. Objasniću.
Ulazi u auto.
Pravilo broj jedan, kada te neprijatelj uhvati, ne pokazuj strah.
Sprijatelji se sa otmičarem i uspostavi odnos.
Pa, koliko je prošlo? 20, 30 godina?
Trideset tri. Preciznije.
To je bilo to. Skat će me zatvoriti i baciti ključ.
Šta će biti sa mojom porodicom?
DESET GODINA KASNIJE...
Ko je to?
Imaš posetioce.
Mrtvac hoda.
Sendi! Izgledaš sjajno.
Osećam se sjajno, Ralfe. Bolje nego ikad.
Mark? -Zdravo, tata.
Zašto tako pričaš?
Odjednom mu je stalo.
Nikad se nisi vratio kući, tata. Stvari su postale pomalo trule.
Džuli, da li si to ti?
Donela sam ti poklon.
Šta je sa tvojim okom?
Održao si jedno obećanje, Ralfe.
Bio je to Božić koji nikada nećemo zaboraviti.
Nećemo zaboraviti!
Čoveče!
POLICIJA
To je policija. Mislim da smo upravo prošli.
Ne brini.
Da ne brinem? Bio sam veoma zabrinut.
Zaboravi zatvor. Skat će me ubiti.
Izgledaš nekako nervozno, Parkeru.
Ja? Ne... Dobro sam.
Zato upadaš u bar na Badnje veče?
Nisam hteo da uradim to. Morao sam.
Treba mi ta zvezda za jelku, za moju porodicu za Božić.
Ništa od toga nema smisla.
Kada smo bili deca, život je bio jednostavan.
Sve je to bilo samo zabava i igre. Jesam li u pravu?
Mnogo smeha.
Sada imam svoje đavolje izrode,
koji ceo dan jure unaokolo na glupim motornim sankama.
Između nas, mislim da su gori nego što sam ja ikada bio.
Ne. O čemu pričaš? Mislim, ti... Bio si sjajan.
Šta ja pričam? Moj mozak je mrtav.
Moje reči na samrti su laž! Laži!
Farkuse, javi se. Gde si? Da li me čuješ?
Ne, kako će to uraditi?
Smrt sa hiljadu rezova? Živ zakopan?
Srednjovekovni razbijač brade? Lomača? Parni valjak!
Bazen pirana?
Kraj je puta, Parkeru.
Ne. To je bilo to. Poljubi me u...
Ovo je tvoja kuća, zar ne?
Da, ovo... Ovo je moja kuća.
Provalio su u Flikovu rupu? Baš ti treba ta zvezda.
Da, treba mi.
Slušaj, cenim što mi laskaš,
ali znamo da sam kao dete bio kao noćna mora.
Kao? -Pokušavao sam da budem jak momak.
Znaš? Kao moj otac.
Ali tog dana si me premlatio... To me navelo na razmišljanje...
Kuda ovo ide?
Sve to ružno sam ostavio iza sebe.
I pogledaj me sada.
Sada sam dobar momak.
Hoću da kažem da sam ti dužan, Parkeru.
Srećan Božić, Ralfe.
Srećan Božić, Skate.
Znaš, da se neko drugi javio na taj poziv,
trulio bi u ćeliji ceo vikend. Šta kažeš na to?
Ralfi, našao si zvezdu.
Da.
Nedostaje mi on, mama.
I meni.
Ali znam da je ovde.
Popraviću osigurač.
Ne. Idi u krevet.
Moram da naučim da radim ove stvari sama od sada. Biću dobro.
U redu. -Dakle, idi. Hajde.
Idem gore. -U redu.
Budi oprezna, mama. -Laku noć, Ralfi.
Laku noć.
Budite se! -Budite se!
Ispod jelke su pokloni. Moramo da vidimo. Hajde!
U redu. Budni smo. -U redu...
Požuri! -Dole!
Vidi, Džuli!
Tata! Uspeo si! Našao si zvezdu i Deda Mraz je došao!
Pogledaj. Sjajno. -Je li to logo piva?
Ne pitaj.
Srećan Božić. -Srećan Božić!
Srećan Božić, mama. -Pojeo je kolačiće!
Dobro jutro! -A čarape su pune.
Jesi li kupila dodatne poklone? -Ne. Jesi li ti?
Ne.
"Za Ralfa. S ljubavlju, tata."
"Za Džuli. S ljubavlju, deda."
Mama, ovo je sve od tate.
Da. Sinoć, kad sam bila u podrumu
da popravim osigurač, našla sam ih.
Mora da ih je ranije kupio.
Da. Dobro je uradio.
Da.
Da otvorimo poklone. -Da.
Svako od nas je, redom, otvorio darove od mog oca,
diveći se njihovom promišljenom savršenstvu.
Rerna za lako pečenje. Mogu da napravim božićne kolačiće.
Da. -Ima i kićanku.
Stvarno lepo.
Meko je. -Da.
Nalivpero.
Divno.
Pogledajte to.
Letač F23 Jenki Kliper!
Kako je znao?
On zna. Uvek zna.
I baš kada se činilo da jedino nedostaje otac,
on je bio ovde, kao i uvek, na Božićno jutro.
SERVO UPRAVLJAČ
Ti si... -Vidi ti to.
Čoveče.
Pocepali smo preostale poklone bez brige.
Sada tata više ne može da te udari u oko.
Bila je to nezgoda.
Neki su od mame. Čarape od Deda Mraza.
A ostalo od Sendinog preostalog novca.
To je kalendar za žurke. Diskoteka... -Diskoteka.
Pogledaj.
Nikoga nije bilo briga koliko koštaju, jer...
Ne mogu da verujem da priznajem, bitna je namera.
Slomiće i drugu ruku. -Da. Mogao bi.
I, tata, imam nešto za tebe.
Pokloni su sjajni. Hvala! -Nema na čemu.
Srećan Božić. -Srećan Božić.
Šta?
Hladnjak. Gde si...
Ucenila sam Delberta. Bilo je lako.
Pametna devojka.
Hvala ti, dušo. Sviđa mi se.
Delbert Bampas. Poklon koji i dalje daje.
Jedva čekam.
I ja.
Ne dok se đuveči ne pojedu.
Hajde, idemo. Dva tanjira, dve viljuške. Kreni.
Ozbiljna si? -Ozbiljna sam. Hajde.
Hajde. Stavi malo mesa na te kosti.
Nikad se ne završava. -Hajde. Znam.
Znaš, razmišljala sam...
Godinu dana zaista nije puno vremena.
I izgraditi karijeru pisca...
Ne, dušo. Dogovor je dogovor.
I to je bio pravi poklon.
Ali u januaru se vraćam na posao. I to je u redu.
U redu.
Nije mi smetao nedostatak uspeha,
već sumnja
da još uvek imam nešto smisleno da kažem.
Ralfi!
Bravo!
U redu.
Ralfi! Supruzi i meni se dopala tvoja priča.
Novine. Sjajno je!
HOMAN TAJMS MOJ OTAC - RALFI PARKER
To je moja priča. Kako su je dobili?
Ne gledaj mene.
Ja sam im je dala.
O čemu pričaš?
Sinoć, nakon što si izjurio, zvale su novine.
Hteli su čitulju za nedeljno izdanje.
Pozajmila sam auto tvoje mame i odnela im je.
To nije čitulja.
Znam. Urednik je rekao istu stvar.
Ralfe, pročitala sam je. To je najbolje što si ikada napisao.
A osim toga, nisam nameravala da im dam
užasne tri rečenice koje si naškrabao u svesci.
Ja ću.
Zdravo. Da, on je ovde.
Za tebe je.
Ko je to?
Urednik iz novina.
Halo?
Da. Jesam.
U redu. Dobro.
Hvala.
Šta je rekao?
Želi da zna da li imam još priča.
Ralfe, uspeo si.
Uspeo sam!
Jesam. Zapravo sam uspeo!
Zvanično sam postao objavljen pisac! I hteli su još!
Ja ću!
Takođe je rekao da će biti sindicirano.
Šta? -Šta to znači?
Znači da će izaći u svim novinama.
Čak i u Čikagu? -Da.
Hajde da je pročitamo.
Ralfe... -Čekaj me!
Hvala, dušo. -Naravno.
Ralfi... Imaš posetu. -Idi!
U redu. -Idi!
Ko je to, mama?
Evo ga. Homanov Rej Bredberi.
Bravo, prijatelju.
Odlično, čoveče. -Da. Hvala, druže.
Mami se svidela. Pročitao sam joj dvaput.
Hvala na priči, Ralfe.
Lari. -Odličan izgovor da izađem iz kuće.
Da. -Šta mislite o đuveču?
Volim ga.
Sigurno ste gladni.
Ðuveč. -Ne zamerite.
Hajde da jedemo. -Hajde.
Srećan Božić svima!
Kako se glas širio,
pojavilo se pola komšiluka.
Mama ih je dočekala raširenih ruku, samo da nisu koledari.
Jedeš? -Ralfe...
Ne, nije istina. -Policajac Farkus.
Kakva je to gužva?
Rendi!
-Mama!
Srećan Božić, veliki brate. -Uspeo si.
Da. Jedan kreker?
Striče Rendi!
Žgoljavci mali! Kako ste?
Drago mi je da vas vidim.
Idi pogledaj onaj kofer tamo.
Kupio sam neke poklone usput. -Da.
Sendi! -Rendi! Srećan Božić.
To je plišana mačka koju sam želela!
Super! Sablja. Tako je dobra.
Ne. -Pazi na sestru.
Kakav je to miris?
Ðuveč. Hajde da jedemo. -Šta, na Božić?
Hajde. Treba nam posuđe.
Dodatne stolice. Hajdemo svi.
Svi su se okupili, zasukali rukave
i olabavili kaiš.
Ðuveči nisu imali šanse.
Ne sa rupom bez dna poznatom kao stari dobri Lari Novak.
Da!
Ćurka je spremna!
Napravite mesta za ćurku! Evo nas.
Kada sam sve sabrao,
teško da je to bio savršen odmor koji sam zamišljao.
Moja žena na štakama, slomljena ruka mom sinu,
moja ćerka je skoro oslepela, ukradeni pokloni, a knjiga mi je propala.
Ali nekako, van granica verovatnoće,
kroz sve bolove u glavi i u srcu,
kuća je ponovo bila ispunjena životom, smehom i ljubavlju.
Otac bi bio ponosan.
Dođavola, Ralfe! Uspeo si.
Mama, šta misliš?
Još je nisam pročitala.
Šta? -Šta?
Ne. Htela sam da je čujem od svog sina, pisca.
Da, tata. Pročitaj.
Da.
Dođi.
"Moj otac.
Moj stari nije samo slavio Božić, prepuštao mu se.
Oživeo ga je za svoju porodicu.
Jedan Božić posebno se istakao kao zlatni standard.
A sve je počelo u staroj dobroj kući u Ulici Klivland.
Božić je stizao, ljupki, slavni, prelepi Božić,
oko kojeg se vrtela cela godina jednog deteta.
Centar grada Homan je bio spreman
za svoju godišnju proslavu mira na zemlji i dobre volje prema ljudima.
Ali što je još važnije za jednog dečaka,
njegova potraga da stekne najpoželjniji poklon
kome se devetogodišnjak može nadati. Sveti gral..."
Sveti gral božićnih poklona.
Red Rajder sa 200 metaka, model vazdušne puške.
NOVA BOŽIĆNA PRIČA
Prevod titlova: Danijela Todorović